КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа 2-6706/12	 	
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3453/2021	 	
Головуючий у суді першої інстанції: Майбоженко А.М.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.	 	
 
09 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
   Головуючого - Семенюк Т.А
   Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,
   при секретарі - Максюк І.Г., 
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від10 листопада 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, припинення іпотеки, -
 
В С ТА Н О В И В :
 
У травні 2014 року позивач звернувся з позовом до ТОВ«Факторингова компанія «Вектор плюс» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, припинення іпотеки.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ«Факторингова компанія «Вектор плюс» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, припинення іпотекизалишено без розгляду. 
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 10 листопада 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права та не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначила, що на судове засідання яке призначено на 07 вересня 2020 року адвокат Козій Д.О. направляла до суду першої інстанції клопотання щодо участі в іншому судовому засіданні у Дарницькому районному суді міста Києва.
01 листопада 2020 року адвокат ОСОБА_1 отримала травму, що підтверджується випискою після операції від 05 листопада 2020 року та листком щодо непрацездатності по 11 листопада 2020 року, тому адвокат Козій Д.О., не могла з`явитися до суду першої інстанції 10 листопада 2020 року або направити поштою відповідне клопотання, натомість ОСОБА_2 , який є пенсіонером та інвалідом, перебував за межами міста Києва на самоізоляції та не міг укласти будь-який договір з будь-яким іншим адвокатом.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлені представник позивача та позивач не з`явились в судове засідання, заяв про розгляд справи без участі позивача або представника позивача до суду не надходило, причини неявки сторони позивача не відомі, тому позов залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України .
Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.
У відповідності до ч. ч. 2, 6 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Верховний Суд зазначає, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи (ухвали Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 січня 2019 року у справі № 346/3736/15-ц, від 25 березня 2019 року у справі № 757/5359/18-ц, від 31 січня 2019 року у справі № 442/2263/18).
Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України також передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.
Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов'язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Так, судом встановлено та таке підтверджується матеріалами справи, що мала місце повторна неявка сторони позивача, що належним чином повідомленіпро дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання.
Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги ті обставини, що вказана справа тривалий час перебуває на розгляді суду першої інстанції, а саме з березня 2012 року, позивач протягом розгляду справи не допускав зловживань своїми правами.
Позивач є людиною похилого віку, інвалідом другої групи і перебуває на самоізоляції у зв`язку із карантинними обмеженнями, пов`язаними з COVID-19, а його представник адвокат Козій Д.О. з 1 листопада 2020 року із травмою ноги перебувала на лікарняному, що підтверджується випискою після операції від 05 листопада 2020 року та листком непрацездатності по 11 листопада 2020 року.
Також, колегія суддів не може залишити поза увагою і те, що при розгляді апеляційної скарги у судовому засіданні 09 березня 2021 року представник відповідача визнав та підтримав вимоги апеляційної скарги.
Зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається обґрунтування неможливості розгляду спору по суті за наявними матеріалами справи, не зазначено, яким чином неявка позивача в судове засідання у цьому випадку перешкоджала вирішенню спору по суті за наявними у матеріалах справи доказами, не вказано, які саме вимоги суду не було виконано позивачем.
Обставин справи, які б свідчили про те, що позивач здійснює свої права та обов`язки недобросовісно, не встановлено. 
При цьому, позивач не відмовлявся в будь-який опосередкований спосіб від своїх вимог і в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази про втрату його інтересу до власної позовної заяви, а відтак, використаний судом процесуальний засіб у виді залишення позовної заяви без розгляду не є пропорційним досягнутій цілі обмеження позивача.
Такий висновок відповідає викладеному у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 756/13550/16-ц, провадження № 61-12557св20.
Як вбачається з матеріалів справи, явка позивача до суду обов`язковою не визнана, усі наявні у нього докази подані разом з позовною заявою.
Крім того, як відзначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду є передчасним, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.
Ухвалу Оболонського районного суду містаКиєва від10 листопада 2020 року -
скасувати. 
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови виготовлений 15 березня 2021 року.

Головуючий 

Судді