ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 р.	Справа № 818/1431/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець,  м. Суми, повний текст складено 16.11.20 року по справі № 818/1431/18
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області                 
          про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

14.09.2020 ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ч.4 ст.382 КАС України, в якій просив накласти на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області ОСОБА_2 штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за невиконання судового рішення у справі №818/1413/18.
В обґрунтування поданої заяви вказав на те, що залишається не виконаним рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року по справі № 818/1413/18 незважаючи на прийняту відповідно до ст.ст.383, 249 КАС України окрему ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 року, якою зобов`язано ГУПФУ в Сумській області виправити помилку шляхом проведення перерахунку його розміру пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення №70 від 08.02.2018 та на підставі грошового атестата № 3 від 25.06.2011 про основні види грошового забезпечення, виплатити позивачу різницю між виплаченим та новим обрахованим розміром пенсії за період з 01.03.2017 по день перерахунку та повідомити Сумський окружний адміністративний суд у місячний строк після надходження окремої ухвали про вжиті заходи щодо усунення встановлених порушень, а також прийняту ухвалу Сумського окружного адміністративного суду 02.06.2020 року, якою встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду від 13.06.2018 року. Стверджує, що звіт поданий до суду із пропуском місячного терміну, а також підписано не уповноваженою особою пенсійного органу, зокрема, вказівка у звіті на повне виконання рішення суду не відповідає дійсності, оскільки здійснивши самостійний розрахунок пенсійний орган зменшив суму його пенсії після перерахунку, а також виплатив лише 18 46,82 грн, залишивши нараховану суму коштів в розмірі  42 447,82 грн не сплаченою. Із посиланням на вимоги ч.2 ст.392 КАС України просив задовольнити вимоги поданої заяви.
Також, 14.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст.383 КАС України, в якій, просив суд визнати протиправними рішення (дії) відповідача  - ГУПФУ в Сумській області стосовно проведення 09.07.2020 року трьох перерахунків його пенсії: станом на 01.03.2017 року, станом на 01.01.2018 року, станом на 01.01.2019 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року по справі №818/1413/18, зобов`язати відповідача провести належний перерахунок пенсії у відповідності до змісту судового рішення від 13.06.2018 року та в строк до 30 днів надати до суду новий звіт про виконання вказівок суду та повне виконання судового рішення, а також провести судово-економічну експертизу із відповідними питаннями.
В обґрунтування поданої заяви із посиланням на вимоги ст.383 КАС України, ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, п.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав та свобод людини, Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Грації», а також проведення пенсійним органом перерахунку його пенсії не у повній відповідності до рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року, вважає обґрунтованими вимоги заяви. Окрім доводів, викладених аналогічного змісту як у поданій  раніше заяві в порядку  382 КАС України, додатково зазначив, що  відмова відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до постанови КМ України України №103 із включенням основного грошового забезпечення та додаткового грошового забезпечення, підтверджених довідкою №70 від 08.02.2018 року є неправомірними діями пенсійного органу, оскільки суперечить рішенню суду від 13.06.2018 року. Також, враховуючи необхідність врахування спеціальних знань у сфері економіки (бухгалтерії), з метою встановлення факту належного виконання  рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року пенсійним органом, вважає необхідним призначення судової експертизи.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 року призначено до розгляду клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу за невиконання рішення суду по адміністративній справі №480/1431/18 за позовом  ОСОБА_1 до ГУПФУ в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу за невиконання рішення суду та заяви про визнання частково протиправними рішень, дій, бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду по справі №480/1431/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області  про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року та прийняти нову постанову, якою клопотання подане в порядку ч.4 ст.382 КАСУ про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду та заяву про визнання частково протиправними рішень (дій) та бездіяльності відповідача - Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року по справі 818/1431/18, подане в порядку ст.383 КАСУ – задовольнити; вирішити питання про розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача на його користь судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 2102 грн; проводити розгляд справи у його відсутність.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції неправомірно вирішив одночасно однією ухвалою від 10.11.2020 року заяву, подану в порядку ст.383 КАС України, та клопотання, подане в порядку ст.382 КАС України. Звернув увагу на те, що зі змісту ухвали суду від 18.09.2020 року вбачається, що судом лише прийнято та призначено до розгляду клопотання в порядку ст.382 КАС України про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, проте, судом не прийнято рішення про прийняття до розгляду заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України про визнання частково протиправними рішень (дій) відповідача - Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року, як і не прийнято рішення про об`єднання в одне провадження розгляд зазначених заяви та клопотання.
Крім того, вважає висновок суду першої інстанції про виконання відповідачем в повному обсязі рішення суду таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та передчасним, оскільки судом не було перевірено виконання боржником кожного з окремих пунктів рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року по справі №818/1413/18. 
З приводу дій відповідача щодо обмеження розміру пенсії до 70% вважає, що судом не враховані правові висновки, зроблені Верховним судом в постановах від 20.02.2019 року по справі №806/2143/15, від 28 липня 2020 року по справі  № 340/2845/20, оскільки замість  судового контролю за виконанням рішення суду йому рекомендовано звернутися до суду з новим позовом, що є неприпустимим.
Також, зазначив про порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 102 та 204 КАС України та п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини, оскільки не прийнято процесуального рішення щодо клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи, заявленому у заяві про визнання частково протиправними рішень (дій) відповідача та визнання протиправною бездіяльності відповідача.
Стверджує, що судом не надано оцінку факту невиконання судового рішення після встановлення судового контролю ухвалою суду від 02.06.2020 року, якою надано 30-ти денний термін для виконання рішення і подання відповідного звіту (подання звіту відбулося лише 23.07.2020 року, тобто, з порушенням встановленого судом строку).
В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, апелянтом подане клопотання про розгляд справи у його відсутність.
У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 у справі №818/1431/18 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 у виправленні помилки в нарахованій пенсії, шляхом проведення перерахунку, на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення №70 від 08.02.2018 та на підставі грошового атестата №3 від 25.06.2011 про основні види грошового забезпечення, за останньою штатною посадою перед звільненням та виходом на пенсію, виданих 24-ю ДПРЧ м. Тростянець.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виправити помилку шляхом проведення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення №70 від 08.02.2018 та на підставі грошового атестата №3 від 25.06.2011 про основні види грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області після проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виконати вимогу постанови КМ України від 23.04.2012 № 355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо збільшення розміру пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, що надана Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області Територіальним управлінням МНС у Сумській області про розмір грошового забезпечення на 01.04.2012 за посадою, яку ОСОБА_1 обіймав в день звільнення зі служби.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області після перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням даних довідки про додаткові види грошового забезпечення №70 від 08.02.2018, виконати перерахунок пенсії ОСОБА_1  з урахуванням вимог пунктів 1, 2, 4 постанови КМ України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим та обрахованим розміром пенсії з урахуванням даних довідки про додаткові види грошового забезпечення № 70 від 08.02.2018. Різницю виплатити за період з 01.03.2017 по день перерахунку.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області  витрати на сплату судового збору в сумі 3524 грн.
В іншій частині позову - відмовлено.
Вказане рішення суду набрало законної сили.          
Колегією суддів встановлено, що окремою ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 по справі № 818/1431/18 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, по адміністративній справі № 818/1431/18 - задоволено частково.
Надіслано окрему ухвалу на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області  для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню абзацу 3 та абзацу 6 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 по справі №818/1431/18, в частині:
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області виправити помилку шляхом проведення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення № 70 від 08.02.2018 та на підставі грошового атестата № 3 від 25.06.2011 про основні види грошового забезпечення;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим та новим обрахованим розміром пенсії за період з 01.03.2017 по день перерахунку.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомити Сумський окружний адміністративний суд у місячний строк після надходження окремої ухвали про вжиті заходи щодо усунення встановлених порушень.
У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 по справі № 818/1431/18 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №818/1431/18 - задоволено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомити Сумський окружний адміністративний суд у місячний строк після надходження даної ухвали подати звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 по справі №818/1431/18 з урахуванням висновків викладених судом у даній ухвалі.
Стверджуючи, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 у справі №818/1431/18 залишається не виконаним, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України, а також  клопотанням в порядку ч.4 ст.382 КАС України
Відмовляючи у задоволенні вказаних клопотання та заяви позивача однією ухвалою суд першої інстанції виходив з  відсутності підстав для їх задоволення, оскільки рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 та ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі 818/1431/18 виконані Головним управлінням в межах покладених зобов`язань, з огляду на те, що відповідачем вживаються заходи для  можливого пришвидшення виплати недоотриманих позивачем коштів, а невиплата коштів за відсутності належного фінансового забезпечення не свідчить про протиправну бездіяльність саме відповідача. Також, врахувавши подання відповідачем звіту про виконання рішення суду у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду. Крім того, за висновками суду першої інстанції відсутні підстави для визнання  протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо неналежного виконання рішення суду у даній справі (часткове невиконання рішення суду) згідно положень ст.383 КАС України,  оскільки  питання  захисту  прав позивача при застосуванні  відповідачем положень постанови КМ України № 103  щодо зменшення розміру пенсії з 01.01.2018 до 70% та в частині неврахування  відповідачем додаткових видів грошового забезпечення з даного періоду мають бути предметом розгляду у іншій справі.  
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно зі  ст.129-1  Конституції України  суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ст.370 Кодексу адміністративного судочинства (далі по тексту - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. 
Частинам 2 та 3 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009, метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
В адміністративному судочинстві судовий нагляд реалізується через норми статей 382 та  383 Кодексу адміністративного судочинства.
Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Так, приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах та різні форми судового захисту: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України), а також визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).
Відповідно до положень частин 1, 2, 4, 6, 7 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.
Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.
Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.
У відповідності до положень статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Згідно з частинами 1, 2, 4, 5 та 9 статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
Аналізуючи наведені правові положення, колегія суддів звертає увагу на те, що як підстави так і правові наслідки вирішення питання встановлення нагляду за виконанням судового рішення в порядку статтей 382 та 383 КАС України є різними.
Так, за вимогами ст.382 КАС України підставою для накладення штрафу за заявою позивача є неподання суб`єктом владних повноважень звіту про виконання рішення суду або за наслідками розгляду такого звіту в разі недоведення відповідачем виконання рішення суду. При цьому, для встановлення судового контролю у вигляді штрафу повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.
Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, що в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. 
Разом з цим, для застосування наслідків ст.383 КАС України, до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду висуваються окремі вимоги щодо строків її подання, змісту, необхідності надання доказів та ін. У разі невідповідності заяви зазначеним вимогам вона ухвалою суду, що може бути оскаржена, повертається заявнику. За наслідками розгляду заяви суд залишає її без задоволення, або постановляє окрему ухвалу, яка надсилається відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону або прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. Додатково судом мають досліджуватись обставини, що можуть свідчити про протиправність дій відповідача, пов`язаних з невиконанням судового рішення по справі.
Позиція щодо законодавчого розмежування видів судового контролю за виконанням судового рішення шляхом їх виокремлення у окремі статті 382 та 383 КАС України відповідає висновкам Верховного Суду, що викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.10.2018 по справі №556/2081/17.
Таким чином, клопотання та заява позивача подані в порядку ст.382 КАС України та ст.383 КАС України підлягають розгляду в окремих судових провадженнях, за наслідками яких мають бути прийняті різні процесуальні документи (судові ухвали), які, в разі задоволення заяв, направляються до різних органів, та відповідно мають різні процесуальні наслідки.
Однак, зазначеного судом першої інстанції враховано не було та, всупереч вимогам процесуального закону, прийнято одну судову ухвалу, в якій розглянуті клопотання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, подане в порядку ст.382 КАС України,  та заяву, подану в порядку ст.383 КАС України про визнання частково протиправними рішень (дій) та про визнання протиправною бездіяльності відповідача - Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року по справі 818/1431/18. 
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 року призначено до розгляду клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу за невиконання рішення суду по адміністративній справі №480/1431/18.
Разом з цим, ухвали суду про  призначення до розгляду заяви, поданої  в порядку ст.383 КАСУ, матеріали справи не містять, що також свідчить про порушення судом при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права.
Крім зазначеного, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача, поданої в порядку ст.382 КАС України без дослідження та надання правової оцінки поданому пенсійним органом звіту про виконання судового рішення. 
Також судом першої інстанції зазначено лише про надання відповідачем звіту 23.07.2020 року, однак не з`ясовано питання дотримання строку подачі зазначеного звіту на виконання  ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 по справі № 818/1431/18, якою було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомити Сумський окружний адміністративний суд у місячний строк після надходження даної ухвали шляхом подання звіту про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 по справі №818/1431/18 з урахуванням висновків викладених судом у даній ухвалі.
Висновки суду про те, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 та ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі 818/1431/18 виконані ГУПФУ в Сумській області в межах покладених зобов`язань не відповідають наведеним самим боржником обставинам у справі щодо невиплати пенсійним органом суми в розмірі  42447,82 грн на виконання  рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 по справі №818/1431/18.
Доводи позивача щодо неналежного перерахунку його пенсії також залишені судом поза увагою, внаслідок чого не перевірено твердження позивача про те, що 09.07.2020 року при перерахунку пенсії не змінено її розмір, який залишився на рівні 6961,5 грн.
Крім вищевикладеного, у заяві про визнання частково протиправними рішень (дій) відповідача та визнання протиправною бездіяльності відповідача позивачем заявлено клопотання призначення по справі судової економічної експертизи, яке також не було вирішено судом.  
Частиною 5 статті 102 КАС України  встановлено, що учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Всупереч наведеної правової норми, судом не прийняттю процесуального рішення щодо клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи.
Колегія суддів зауважує, що суд виступає гарантом належного виконання прийнятого ним рішення та для встановлення обставин наявності або відсутності обставин встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, з`ясуванню підлягають всі обставини, що мають значення для правильного вирішення питання.
Конституційний Суд України зазначив, що   складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт   3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року   № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі “Шмалько проти України”, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого   статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі “Валерій Фуклєв проти України” від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі “Шмалько проти України” від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі “Юрій Миколайович Іванов проти України” від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі “Apostol v. Georgia” від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Статтею 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Таким чином, враховуючи неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цій постанові щодо неможливості розгляду в одному провадженні клопотання в порядку ст.382 КАС України та заяви в порядку ст.383 КАС України.
Вимоги апелянта про необхідність задовольнити вимоги його заяви та клопотання колегія суддів вважає такими, що не грунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки вирішення таких вимог у розумінні статтей 382 та 383 КАС України віднесено до компетенції суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, яким в даному випадку є Сумський окружний адміністративний суд.
Щодо стягнення витрат за подачу апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що з урахуванням обставин, що склалися, за відсутності чіткого правового регулювання  розподілу судових витрат саме в такому випадку процесуальним законом (ст.139 КАС України), необхідно керуватися принципом, за яким судові витрати несе та зі сторін, з вини якої такі витрати виникли.
При цьому необхідно розрізняти судові рішення, якими вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання, від рішень, якими вирішуються вимоги апеляційної чи касаційної скарги.
Закінчення розгляду справи є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції.
Судом апеляційної інстанції прийнято рішення про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду, не вирішуючи при цьому спір по суті.
Таким чином, зважаючи на залежність розподілу судових витрат від наслідків розгляду вимог заяви та клопотання, поданих позивачем в порядку ст. 382 та 383 КАС України, слід дійти висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для задоволення таких вимог апелянта.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 326-329, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року по справі № 818/1431/18  скасувати.
Справу №818/1431/18 направити до Сумського окружного адміністративного суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій