ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/961/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі №340/961/20 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про  визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Кіровоградській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо відмови прийняти рішення про переведення   ОСОБА_1 з дати подання відповідної заяви, з 01.10.2019 року на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком у відповідності до Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з 01 жовтня 2019 року на інший вид пенсії, а саме, на пенсію за віком у відповідності до Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 200 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 09 жовтня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви від 01 жовтня 2019 року про перехід на інший вид пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 жовтня 2019 року про перехід на інший вид пенсії з урахуванням правового висновку суду.           В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено письмовими доказами, з 07.01.2014 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в пенсійному фонді та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
01 жовтня 2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про переведення на пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”.
Листом від 17.10.2019 року № 6192/03-05 пенсійний орган відмовив позивачу в задоволені заяви щодо переведення на інший вид пенсії та зазначив, що у зв`язку зі змінами, внесеними у ч.7 ст. 21 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування” відсутні підстави для переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на 27.01.2016 року позивач набув право на призначення пенсії відповідно до ч.7 ст. 21 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”, а тому з метою захисту порушеного права суд дійшов висновку щодо необхідності зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01 жовтня 2019 року про перехід на інший вид пенсії.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Приписами ч.7 ст. 21 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”  (в редакції станом на 10.10.2017 року) визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування,   які   мають  стаж  служби  в  органах  місцевого самоврядування  та/або  державної  служби  не менше 10 років, здійснюється у  порядку,  визначеному  законодавством України про державну  службу.
Приписами частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» встановлено, що на одержання пенсії державних  службовців  мають  право чоловіки,  які  досягли  віку 62  роки,  та  жінки,  які  досягли пенсійного  віку,  встановленого  статтею 26  Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”,  у тому числі  стажу  державної служби не менш як 10 років,  та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають  не менш як 20 років стажу роботи на посадах,  віднесених до категорій посад державних службовців,  незалежно від місця  роботи на  час  досягнення зазначеного віку. 
Приписами частини 10 статті 21 Закону України  «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції станом на 27 січня 2016 року та 10 жовтня 2017 року) встановлено, що посадовим особам  місцевого самоврядування,  які працювали на виборних  посадах  в  органах  місцевого  самоврядування 8 років і більше,  або протягом повних двох і більше скликань,  починаючи зі скликання 1990 року,  за винятком припинення повноважень з причин, визначених статтею 78,  пунктами 2,  3, 4 частини першої, частиною другою  статті  79  Закону  України  “Про місцеве самоврядування в Україні”, пунктами  1,  2,  6  частини  першої  і пунктом 1  частини  другої  статті  5  Закону  України “Про статус депутатів  місцевих  рад”, за наявності страхового стажу необхідного   для  призначення  пенсії  за  віком  у  мінімальному розмірі,  передбаченого  абзацом  першим  частини першої статті 28 Закону України   “Про   загальнообов`язкове   державне  пенсійне страхування”, призначається пенсія відповідно до цього Закону  незалежно  від  того, де вони працювали перед призначенням пенсії.   У   цих   випадках   пенсія   обчислюється   у  порядку, передбаченому  для  державних службовців, із сум заробітної плати, на які  нараховується  збір  на  обов`язкове  державне  пенсійне страхування, за останньою  займаною  виборною  посадою  на  день призначення  пенсії. 
Приписами п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Крім того, п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до норм п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
В той же час як вбачається з трудової книжки позивача, його  трудовий стаж на посадах. віднесених до категорій посад державної служби, станом на 27 січня 2016 року перевищував 10 років та станом на дату звернення із заявою до відповідача продовжує займати відповідні посади.
Доводів відповідача стосовно того, що на час звернення позивача з відповідною заявою не діяли норми Закону України «Про державну службу» стосовно пенсійного забезпечення,  та відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у позивача право на переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, колегія суддів розцінює критично з огляду на приведені вище норми законодавства, якими регулюються спірні правовідносини та якими гарантовано право осіб відповідної категорії на пенсійне забезпечення в тому числі і нас час  звернення позивача з відповідною заявою до ГУ ПФУ в Кіровоградській області.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності, та підстави для його скасування відсутні.
Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області – залишити без змін. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі №340/961/20  - залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко