ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/13451/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу   Антимонопольного комітету України
на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.09.2020 (суддя Бондаренко -Легких Г.П.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 (колегія суддів: Тищенко О.В. (головуючий), Дикунська С.Я., Станік С.Р.)
за заявою приватного акціонерного товариства «Укренергомонтаж»
про забезпечення позову 
у справі № 910/13451/20
за позовом приватного акціонерного товариства «Укренергомонтаж» (далі -Товариство)
до Антимонопольного комітету України (далі - АМК)
про  визнання недійсним рішення та заборону поширення інформації.

1. ІСТОРІЯ  СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до АМК про визнання недійсним рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 27.07.2020 № 5-р/тк «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі № 94/60/102-рп/к.19 (далі - Рішення АМК).
Разом з позовною заявою Товариство подало заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення АМК в частині, що стосується Товариства, до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі.
Заяву обґрунтовано тим, що дія Рішення АМК фактично позбавляє позивача можливості брати участь в майбутніх тендерах на час розгляду АМК справи про визнання недійсним оскаржуваного рішення та ставить під загрозу господарську діяльність Товариства, оскільки достатню кількість замовлень позивач отримує саме внаслідок участі у процедурах закупівель, проте замовники торгів будуть зобов`язані приймати рішення про відмову Товариству в участі у процедурі закупівель з підстав, визначених пунктом 4 частини першої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі». Крім того, заявник вказує на значну суму штрафу, яка підлягає стягненню з Товариства, що потягне зупинення ефективної господарської діяльності позивача у справі,  а також призведе до можливості нарахування пені на суму штрафу, що також є значною сумою. На думку заявника, саме такий засіб забезпечення позову, як зупинення дії оскаржуваного рішення щодо заявника дозволить уникнути ситуації, в якій буде неможливим ефективний захист, поновлення прав та інтересів позивача, порушених відповідачем у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення.
Короткий зміст судових рішень
Ухвалою господарського міста Києва від 10.09.2020, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020, заяву Товариства задоволено повністю. Вжито заходи забезпечення позову в порядку приписів статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України шляхом зупинення дії рішення АМК в частині, що стосується Товариства. 
Судові рішення обґрунтовані наявністю фактичних та правових підстав для вжиття відповідних заходів забезпечення позову.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
АМК в касаційній скарзі просить Верховний Суд ухвалу господарського суду міста Києва від 10.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 зі справи скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви Товариства.
2.  АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
АМК не погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для забезпечення позову, вказує на неправильне застосування судами норм процесуального права, а саме, приписів статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
Скаржник стверджує, що місцевим та апеляційним господарськими судами не враховані висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема, викладені у постановах від 15.06.2020 у справі № 910/13158/19, від 22.08.2019 у справі  № 916/492/19, від 14.11.2019 у справі № 914/938/19, від 01.04.2020 у справі   № 912/2156/19.
На думку скаржника, Товариством не було надано суду обґрунтованих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів Товариства.
Доводи інших учасників справи
Товариство у відзиві на касаційну скаргу просить Суд залишити її без задоволення, а судові рішення попередніх судових інстанцій - без змін, посилаючись, зокрема, на їх законність та обґрунтованість. 
3. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права та оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх судових інстанцій
Предметом касаційного оскарження у цій справі є питання правильності застосування судами попередніх судових інстанцій статей 136, 137 ГПК України у вирішенні питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення АМК в частині, що стосується Товариства.
Згідно з матеріалами справи ухвалою господарського суду міста Києва від 09.09.2020 позовну заяву Товариства про визнання недійсним Рішення АМК залишено без руху. 
10.09.2020 місцевим господарським судом розглянута заява Товариства про забезпечення позову.
Отже, станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову, ухвали суду про відкриття провадження у справі про визнання недійсним Рішення АМК не було; провадження у справі відкрито 29.09.2020, що підтверджується відповідною ухвалою суду. 
Так, задовольняючи заяву Товариства про вжиття заходів забезпечення позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили, зокрема, з того, що: оскаржуване Товариством рішення прийнято АМК на підставі статей 48 і 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» і стосується спотворення результатів торгів; АМК внесене Товариство у зведені відомості про рішення органів АМК щодо визнання вчинення суб`єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), що може бути беззаперечною підставою для відмов замовників процедур закупівель у прийнятті тендерних пропозицій Товариства. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про можливість вжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення АМК в частині, що стосується Товариства (заявника) до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі. При цьому суди зазначили також про те, що Рішення АМК не може вважатися таким, що не підлягає виконанню та, відповідно, таким, дія якого не підлягає зупиненню судом, адже вказаним рішенням на заявника накладений штраф, який підлягає сплаті заявником, а у випадку несплати - примусовому стягненню. Водночас оскаржуване рішення встановлює певні юридичні факти, а саме, вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, і не має на меті припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки факт правопорушення вже завершений.
Касаційний господарський суд із зазначеними висновками судів попередніх судових інстанцій  не погоджується, з огляду на таке.
Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з частиною першою статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. 
Водночас згідно з частиною четвертою статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»   передбачено, що порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою   статті 48 цього Закону, частиною першою   статті 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»; за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48    цього Закону   чи господарським судом не визначено інше.
Разом з тим, відповідно до частини п`ятої вказаної статті Закону незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України.
Касаційний господарський суд зазначає, що частина п`ята статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є спеціальною нормою, яка застосовується до правових відносин, що регулюються цим Законом, і згідно з якою дія рішення органу АМК може бути зупинена господарським судом лише за наявності достатніх підстав. 
При цьому, право суду зупинити дію оскаржуваного рішення органу АМК за заявою, поданою суду відповідно до частини п`ятої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не може розглядатися як підстава для забезпечення позову в порядку приписів статей 136, 137 ГПК України.  Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.06.2020 у справі № 910/13158/19, від 22.08.2019 у справі № 916/492/19, від 14.11.2019 у справі № 914/938/19, від 01.04.2020 у справі № 912/2156/19, яка не була врахована судами попередніх судових інстанцій у розгляді заяви Товариства про забезпечення позову.
Отже доводи, викладені АМК в касаційній скарзі, знайшли свої підтвердження.
Оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням вимог статей 136, 137 ГПК України. 
Таким чином, касаційна скарга АМК підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства про забезпечення позову. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
Згідно з частинами першою та другою статті 311 ГПК України, суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
Судові витрати
Відповідно до статті 129 ГПК України у зв`язку із задоволенням касаційної скарги витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі                       2102,00 грн. та за подання касаційної скарги у розмірі 2270,00 грн.  покладаються на Товариство. 
Керуючись статтями 129, 300, 308, 311, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.  Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задовольнити.
2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 10.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 зі справи                           № 910/13451/20 скасувати.
3. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Укренергомонтаж» про забезпечення позову відмовити.
4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укренергомонтаж» на користь Антимонопольного комітету України 4372,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної та касаційної скарг.
5. Видачу відповідного наказу доручити господарському суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                 І.  Колос

Суддя                                                                                                  І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                 Т. Малашенкова