П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 522/8302/16-а	

Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.
ухвала суду першої інстанції прийнята у
м. Одеса, 20 жовтня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                             Димерлій О.О., Єщенко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи: Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Міністерство оборони України, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :

У травні 2016року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третіх осіб - Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме надати інформацію до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про середні розміри надбавок (з урахуванням у ній розмірів надбавок, передбачених пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення з військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від « 07» листопада 2007 року, а саме: надбавки у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням складу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років військовослужбовцям розвідувальних органів, які безпосередньо виконують функції з добування інформації, забезпечують та беруть участь у спеціальних заходах, спрямованих на підтримку національних інтересів; надбавки у розмірі 70 відсотків посадового окладу військовослужбовцям інших розвідувальних органів, які безпосередньо займаються виконанням спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки; надбавки у розмірі 50 відсотків посадового окладу військовослужбовцям інших розвідувальних органів, які провадять оперативно-розшукову, розвідувальну чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-службову діяльність), що фактично виплачені починаючи з « 01» липня 2008 року, у якому виникло право на перерахунок пенсій Позивача за відповідною посадою, зазначеною у Переліку відповідних посад військовослужбовців підрозділів, на які покладалося здійснення розвідувальної діяльності до набрання чинності Законом України «Про розвідувальні органи України», затвердженому Наказом Міністра оборони України від « 26» червня 2008 року; стягнення з Відповідача грошових коштів у розмірі 58 000 (п`ятдесят вісім тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої його незаконною бездіяльністю.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію про середні розміри надбавок, що фактично виплачені починаючи з 01 липня 2008 року, в якому у ОСОБА_1 виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, зазначеною в Переліку відповідних посад військовослужбовців підрозділів, на які покладалося здійснення розвідувальної діяльності до набрання чинності Законом України «Про розвідувальні органи України», затвердженому наказом МОУ від 26 червня 2008 року.
В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 – відмовлено.
Вказане судове рішення набрало законної сили відповідно до ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2017 року, про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.05.2017 року, у відкритті касаційного провадження у даній справі відмовлено.
26.01.2017р. Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі №522/8302/16-а.
18.08.2020 року від Військової частини НОМЕР_1 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про виправлення описки у постанові суду від 26.11.2016 року та виправлення помилки у виконавчому листі по справі № 522/8302/16-а.
В обґрунтування заяви Військова частина НОМЕР_1 зазначила, що аналізуючи граматичну складову позовних вимог позивача, а також те, що суд задовольнив позовні вимоги частково, та те, що відповідно до п. 2 наказу Міноборони від 13 серпня 2012 року №528, командиру військової частини НОМЕР_1 у разі виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій надавати інформацію до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів про середні розміри надбавок, передбачених пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 N 1294, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсій за відповідними посадами, зазначеними у Переліку відповідних посад військовослужбовців підрозділів, на які покладалося здійснення розвідувальної діяльності до набрання чинності Законом України «Про розвідувальні органи України», можна дійти обґрунтованого висновку, що суд,задовольняючи частково позовні вимоги, та керуючись п. 2 наказу Міноборони від 13 серпня 2012 року № 528 мотивував своє рішення,зазначаючи, не період часу «починаючи з 01 липня 2008 року» по невизначений час, а саме за липень 2008 року, у якому виникло право на перерахунок пенсії позивача.
Також, заявник зазначав, що граматично речення сконструйоване на користь вищезазначених висновків, у формі «...інформацію про середні розміри надбавок, що фактично виплачені починаючи з 01 липня 2008 року, в якому у ОСОБА_1 виникло право на перерахунок пенсі...»замість правильного, - «..інформацію про середні розміри надбавок, що фактично виплачені за липень 2008 року, в якому у ОСОБА_1 виникло право на перерахунок пенсії…».
Аналогічна ситуація склалась і при видачі судом зазначеного виконавчого листав якому судом було допущено помилку, щодо зазначення періоду замість конкретного місяця в якому у позивача виникло право на перерахунок.
20.10.2020 року позивачем у справі було надано до Приморського районного суду м. Одеси заперечення проти заяви про виправлення помилки, у яких ОСОБА_1 зазначив про відсутність підстав для виправлення описки у судовому рішення та у виконавчому листі та зауважив, що відповідач фактично намагається змінити зміст судового рішення, через небажання виконувати судове рішення протягом тривалого часу.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року, заяву представника Військової частини НОМЕР_1 - адвоката Місюль А.К. про виправлення описки в постанові Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року та у виконавчому листі № 522/8302/16-а від 26 січня 2017 року – задоволено.
Виправлено описку в резолютивній частині постанови Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року в справі № 522/8302/16-а, вказавши «за липень 2008 року», коли вказано «з 01 липня 2008 року».
Виправлено описку у виконавчому листі № 522/8302/16-а від 26 січня 2017 року, вказавши «за липень 2008 року», коли вказано «з 01 липня 2008 року».
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час ухвалення судового рішення, просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2020р. та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про виправлення описки у постанові суду та виконавчому листі.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що постановляючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції не було зроблено комплексного аналізу законодавства України, на підставі якого було прийнято судове рішення, що фактично призвело до зміни змісту судового рішення, а не усунення неточності щодо встановлених фактичних обставин вказаної справи.
23.02.2021 року за вхід. № 3762/21 від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач вказав на необґрунтованість доводів апелянта, мотивуючи загалом аналогічними підставами, викладеним у заяві про виправлення описки та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В судове засідання сторони не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи апеляційним судом.
Через канцелярію суду за вхід. № 4535/21 від 04.03.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у поряду письмового провадження.
Відповідач про причини неприбуття суду не повідомив. 
На підставі ст. 311 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Задовольняючи заяву Військової частини НОМЕР_1 про вправлення описки у постанові суду та виконавчому листі, суд першої інстанції виходив з того, що під час винесення постанови по даній справі та, як наслідок у виконавчому листі допущено описку, а саме помилково зазначено дату виникнення права позивача, замість вірного «за липень 2008 року» помилково вказано «починаючи з 01 липня 2008 року».
Суд першої інстанції, дослідивши заяву про виправлення описки, матеріали справи, вважав за доцільне заяву про виправлення описки в постанові суду та виконавчому листі задовольнити.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його необґрунтованими, виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 253 КАС України, суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. У разі необхідності суд може розглянути питання внесення виправлень у судове рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.
Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.
Водночас, колегія суддів зауважує, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо).
Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.
Між тим, виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.
Отже, опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.
Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.
Виправляючи описки, необхідно зазначати мотиви, з яких суд доходить висновку, що у рішенні дійсно була допущена описка, якщо вона не носить очевидного характеру або заперечується учасниками справи.
Водночас, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.
Аналогічні правові висновки щодо особливостей застосування ст.253 Кодексу адміністративного судочинства України викладені в ухвалі Великої палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №800/520/16 та постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі №336/5960/17, від 22 січня 2020 року у справі №751/2132/17, від 23 січня 2020 року у справі №813/347/17 та від 02 липня 2020 року у справі №560/2408/19 та ін.
Оцінивши доводи апеляційної скарги, зміст та мотиви заяви про виправлення описки в постанові Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2016 року, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив заяву про виправлення описки, не прийняв до уваги викладені позивачем доводи у запереченнях проти заяви про виправлення описки.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертаючись до суду з позовною заявою у даній справі, просив суд зокрема: зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме - надати інформацію до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про середні розміри надбавок (з урахуванням у ній розмірів надбавок, передбачених пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення з військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від « 07» листопада 2007 року, а саме: надбавки у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням складу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років військовослужбовцям розвідувальних органів, які безпосередньо виконують функції з добування інформації, забезпечують та беруть участь у спеціальних заходах, спрямованих на підтримку національних інтересів; надбавки у розмірі 70 відсотків посадового окладу військовослужбовцям інших розвідувальних органів, які безпосередньо займаються виконанням спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки; надбавки у розмірі 50 відсотків посадового окладу військовослужбовцям інших розвідувальних органів, які провадять оперативно-розшукову, розвідувальну чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-службову діяльність), що фактично виплачені починаючи з « 01» липня 2008 року, у якому виникло право на перерахунок пенсій Позивача за відповідною посадою, зазначеною у Переліку відповідних посад військовослужбовців підрозділів, на які покладалося здійснення розвідувальної діяльності до набрання чинності Законом України «Про розвідувальні органи України», затвердженому Наказом Міністра оборони України від « 26» червня 2008 року; стягнення з Відповідача грошових коштів у розмірі 58 000 (п`ятдесят вісім тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої його незаконною бездіяльністю..
Саме таким чином було сформульовані свої вимоги позивачем та відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року, суд позовні вимоги задовольнив частково та зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 надати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію про середні розміри надбавок, що фактично виплачені починаючи з 01 липня 2008 року, в якому у ОСОБА_1 виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, зазначеною в Переліку відповідних посад військовослужбовців підрозділів, на які покладалося здійснення розвідувальної діяльності до набрання чинності Законом України «Про розвідувальні органи України», затвердженому наказом МОУ від 26 червня 2008 року.
При цьому, як встановлено судовою колегією, обґрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 зазначав, що відмова Військової частини НОМЕР_1 у складанні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача грубо порушує право останнього на пенсійне забезпечення, позивач просив зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію про середні розміри надбавок, що фактично виплачені починаючи з 01 липня 2008 року (а не за липень 2008р., як стверджує відповідач В/ НОМЕР_2 ), в якому у позивача виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, зазначеною в Переліку відповідних посад військовослужбовців підрозділів, на які покладалося здійснення розвідувальної діяльності до набрання чинності Законом України «Про розвідувальні органи України», затвердженому наказом МОУ від 26 червня 2008 року.
Жодних заперечень з приводу періоду за який просив позивач надати інформацію, а саме з липня 2008 року, у ході розгляду справи судом першої інстанції відповідачем не зазначалось. 
Статтею 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Задовольняючи частково позовні вимоги, у постанові від 23.11.2016 року, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача стосовно того, що довідку про розмір грошового забезпечення до пенсійного органу для здійснення перерахунку пенсії, відповідно до абз.6 п.2.8 Інструкції № 937, має надавати Одеський обласний військовий комісаріат на підставі інформації (довідки), отриманої від Військової частини НОМЕР_1 про середні розміри надбавок, передбаченої п.5 постанови Кабміну України від 07.11.2007р. № 1294, що фактично виплачені починаючи з 01 липня 2008 року, в якому у ОСОБА_1 виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, зазначеною в Переліку відповідних посад військовослужбовців підрозділів, на які покладалося здійснення розвідувальної діяльності до набрання чинності Законом України «Про розвідувальні органи України», затвердженому наказом МОУ від 26 червня 2008 року.
При цьому, жодних зауважень та застережень стосовно зазначеного у позовній заяві ОСОБА_1 періоду за який він просив надати відповідачем інформацію про розмір грошового забезпечення до пенсійного органу для здійснення перерахунку його пенсії за період з 01 липня 2008 року, постанова суду першої інстанції не містить.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що задовольняючи заявою про виправлення описки в резолютивній частині постанови Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2016 року в цій справі, суд втрутився у резолютивну частину судового рішення та фактично вніс зміни у своє судове рішення, що є неприпустимим та не узгоджується з приписами ст. 253 КАС України.
Наведені заявником обставини, як підстава для внесення виправлення описки в постанову суду першої інстанції, не є опискою в розумінні приписів ст. 253 КАС України.
Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ч. 1 ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії). Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
За правилами ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.
Така ухвала підлягає внесенню до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше наступного дня з дня її постановлення.
Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.
З урахуванням того, що колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для внесення виправлень у резолютивну частину постанови Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2016 року, також відсутні і обґрунтовані підстави для внесення виправлень у виконавчий лист, виданий на виконання вказаної вище постанови суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На переконання судової колегії, заявником не було доведено наявності підстав для задоволення його заяви про внесення виправлень у постанову суду.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, враховуючи порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення заяви про виправлення описки у постанові суду та у виконавчому листі, апеляційна скарга є обґрунтованою, її доводи знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, спростовують висновки суду першої інстанції, а тому, остання підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про відмову у задоволенні заяви В/ЧА0515.
Керуючись ст. ст. 253, 308, 311, 315-317, 321-322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року по справі № 522/8302/16-а про виправлення описки у постанові суду та у виконавчому листі – скасувати.
У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про виправлення описки у постанові суду від 26.11.2016 року та виправлення помилки у виконавчому листі по справі № 522/8302/16-а – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повне судове рішення складено та підписано 04 березня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.    Єщенко О.В.