Постанова                            
Іменем України
 
20 січня 2021 року              
м. Київ
 
справа № 522/9550/16-ц
провадження № 61-13939св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс», Одеська міська рада,
 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Інфокс» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2016 року у складі судді Бойчука А. Ю. та постанову Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року в складі колегії суддів: Вадовської Л. В., Ващенко Л. Г., Колеснікова Г. Я.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (далі - ТОВ «Інфокс»), Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 грудня 2015 року о 18:40 год. він, рухаючись на автомобілі Mazda CX-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Балківській у м. Одеса в напрямку центрального автовокзалу в третій смузі руху, напроти Автозаправочної станції «ОККО» (далі - АЗК «ОККО») (вул. Балківська, 115, м. Одеса), зіштовхнувся з кришкою каналізаційного люку, яка знаходилася не у стаціонарному положенні, в результаті чого автомобіль перекинувся та отримав механічні ушкодження. 
У зв`язку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 467 167,46 грн на відшкодування майнових збитків, завданих пошкодженням автомобіля.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2016 року позов задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 467 167,46 грн на відшкодування майнової шкоди.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції керувався тим, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення суми збитку, завданого пошкодженням автомобіля, з ТОВ «Інфокс». Вимога щодо стягнення солідарного стягнення цієї суми з інших відповідачів задоволенню не підлягає, оскільки вини цих осіб у заподіянні шкоди позивачеві не вбачається.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Інфокс» задоволено частково, апеляційну скаргу Одеської міської ради задоволено.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2016 року скасовано.
Позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Інфокс» на користь ОСОБА_1 467 167,46 грн на відшкодування майнової шкоди.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Апеляційний суд керувався тим, що ТОВ «Інфокс» є особою, відповідальною за заподіяну шкоду, яка має вчинити дії для забезпечення поновлення майнових прав позивача. В даному випадку кришка люку колодязя каналізаційного колектору в момент дорожньо-транспортної пригоди перебувала у стані, який при наїзді на нього транспортного засобу під час руху по проїзній частині вулиці спричинив зіткнення з перешкодою та, як наслідок, перевертання автомобіля. Кришка мала кустарне виробництво та не була закріплена таким чином, щоб не створювати небезпеку. Тому наявні всі елементи цивільного правопорушення: шкода, завдана автомобілю позивача; протиправна поведінка ТОВ «Інфокс» 
у формі протиправної бездіяльності, яка виразилася в тому, що товариство як орендар цілісного майнового комплексу водопровідно-каналізаційного господарства по місту Одеса, неналежно зберігав майно - кришка каналізаційного колодязя знаходилася в неналежному стані, не перебувала 
у безпечному для руху транспортних засобів стані; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою; вина ТОВ «Інфокс», яким не надано належних та допустимих доказів, які б виключали покладення на товариство відповідальності за шкоду. Тому належним відповідачем за вимогами ОСОБА_1 є ТОВ «Інфокс».
Аргументи учасників справи
У липні 2019 року ТОВ «Інфокс» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2016 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди невірно застосували статті 22, 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтю 89 ЦПК України. якими не передбачена можливість встановлення винної у ДТП особу, що здійснено судами попередніх інстанцій. Судом апеляційної інстанції безпідставно не прийнята до уваги та обставина, що в матеріалах справи відсутній акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з зазначеними недоліками 
в утриманні вулично-шляхової мережі. Неправильним є висновок судів про те, що причиною ДТП є саме неналежний стан каналізаційного люку, оскільки відсутній належний та допустимий доказ про таку обставину. У матеріалах справи відсутні докази притягнення до адміністративної відповідальності будь-якої особи, зокрема, посадової особи ТОВ «Інфокс», за утримання люку у неналежному стані. Тобто відсутність акту обстеження є доказом відсутності підстав для його складання, а отже, відсутність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі.
Також у матеріалах справи відсутні докази того, що сам транспортний засіб до скоєння ДТП був у належному технічному стані, а тому відсутні підстави зазначати, що ДТП сталося саме через незадовільний стан кришки каналізаційного люку. Посилання апеляційного суду на висновок експертів від 14 січня 2019 року № 1227-А/236, що перекидання автомобіля сталося через наїзд на перешкоду, а саме на кришку каналізаційного люка, є необґрунтованим та безпідставним, оскільки ця експертиза не встановила причину настання ДТП.
Крім того, суди неправильно застосували норми матеріального права, а саме Закону України «Про дорожній рух» та Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198. ТОВ «Інфокс» не є власником дорожнього об`єкту, обов`язки по належному контрою за станом доріг покладені на Комунальне підприємство «Міські дороги» (далі - КП «Міські дороги») Одеської міської ради, тобто відсутня вина товариства, як і протиправна поведінка його посадових осіб.
Експертний висновок від 14 січня 2016 року № 364/15 не може підтверджувати суму спричиненої шкоди, оскільки відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну експертизу» має лише рекомендаційний характер. До того 
ж у цьому висновку зазначено, що дослідження проведено станом на 29 грудня 2015 року, тоді як ДТП сталося 11 грудня 2015 року, а тому неможливо встановити дійсний розмір реальних збитків за невизначений час. В свою чергу судова експертиза, призначена апеляційним судом, не визначила розмір майнової шкоди, завданої позивачу саме в результаті ДТП, що сталася 11 грудня 2015 року.
При ухваленні оскаржених рішень суди не виявили причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, оскільки ні протиправна поведінка товариства, ні збитки не доведені, а отже встановити причинний зв`язок між неіснуючими елементами не є можливим. У матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, що підтверджують наявність хоча б одного з чотирьох елементів складу правопорушення, що є необхідною умовою для відшкодування збитків.
Судові рішення оскаржуються в частині задоволених позовних вимог 
ОСОБА_1 до ТОВ «Інфокс» про відшкодування майнової шкоди, тому в іншій частині судові рішення в касаційному порядку не переглядаються.
У липні 2019 року ТОВ «Інфокс» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2016 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
У вересні 2019 року ОСОБА_1 подано відзив на касаційну скаргу, 
в якому просить оскаржені судові рішення залишити без змін, а касаційну 
скаргу - без задоволення, посилаючись на безпідставність її вимог.
Рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
11 грудня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) внаслідок наїзду автомобіля Mazda CX-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на кришку люка кустарного виробництва, встановлену на колодязі, який розташований у третій смузі руху по вул. Балківській м. Одеси, напроти АЗК «ОККО» (вул. Балківська, 115, м. Одеса).
За цим фактом представниками Дорожньої автомобільної інспекції складено схему місця події та позивачем здійснено фотофіксацію.
Згідно з висновком від 14 січня 2016 року № 364/15 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру збитків, завданих власнику транспортного засобу - автомобіля Mazda CX-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного за заявою ОСОБА_2 судовим експертом Кеосак А. П., розмір збитків, завданих власнику цього автомобіля, визначена рівною 467 167,46 грн. Дослідження проводилось 29 грудня 2015 року в 11:00 год. 
у світлий час доби за адресою: Люстдорфська дорога, 55-А, м. Одеса, 
СТО «Интер-Авто»; при огляді були присутні власник автомобіля ОСОБА_1 , представник КП «Міські дороги», представник філії «Інфоксводоканал» на огляд не з`явився.
На час апеляційного розгляду зазначений транспортний засіб відремонтовано, витрати склали 467 167,46 грн.
Згідно з висновком експертів від 14 січня 2019 року № 1227-А/236, складеного експертами Одеського науково-дослідного експлуатаційно-криміналістичного центру МВС України, на виконання ухвали апеляційного суду Одеської області від 25 жовтня 2018 року про призначення комплексної судової дорожньо-технічної, транспортно-товарознавчої, автотехнічної експертизи, перекидання автомобіля Mazda CX-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталося через наїзд на перешкоду, а саме кришку каналізаційного люка (п. 1); проведення дослідження та вирішення питання щодо того, під яким кутом трапилося зіткнення автомобіля, 
з технічної точки зору немає сенсу (п. 2); згідно з комплексом вихідних даних водій автомобіля Mazda CX-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 13.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України (п. 3); водій цього автомобіля не мав технічної можливості уникнути наїзду на перешкоду (п. 4); відповідно до комплексу вихідних даних справа та зліва від автомобіля рухалися транспортні засоби, тому проведення дослідження щодо технічної можливості водія ОСОБА_1 уникнути наїзду на перешкоду шляхом виконання маневру не проводиться (п. 5); визначити розмір матеріальної шкоди, завданої власнику цього автомобіля не надалось за можливе з причин надання 25 травня 2017 року автомобіля для огляду 
у відновленому стані.
15 лютого 2016 року інспектором патрульної поліції 3-ї роти 3-го батальйону Чабан Ю. В. складено висновок за результатами розгляду матеріалів ДТП, відповідно до якого встановлено, що 11 грудня 2015 року в м. Одесі по вул. Балківській, 11 сталася ДТП за участю автомобіля Mazda CX-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 . Від ОСОБА_2 відібрані пояснення, згідно з яких він 11 грудня 2015 року о 18:40 год., керуючи зазначеним автомобілем, рухаючись зі сторони Пересипського мосту в третій смузі для руху зі швидкістю близько 40 км/год, здійснив наїзд на незакріплену кришку оглядового колодязя каналізаційної мережі, в результаті чого сталося перекидання транспортного засобу.
Згідно з рапортом інспекторів патрульної поліції 2-ї роти 3-го батальйону Бабенко О. В., Хижнякова А. А., Шебалдіна В. А. при виїзді на місце екіпажем патрульної поліції «Благо-0202» було виявлено відкриту кришку оглядового колодязя, від якої сталося перекидання автомобіля; екіпажем складено схему ДТП та відібрано пояснення. При цьому при оформленні матеріалів ДТП акт обстеження вулично-шляхової мережі з зазначеними недоліками в утриманні вулично-шляхової мережі, що стали супутньою причиною скоєння ДТП, не складався. Встановлено, що причиною цієї ДТП стало незадовільне утримання вулично-шляхової мережі. Проте, оскільки відповідно до пункту 3 Розділу ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) від 
07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими підрозділами матеріалів про адміністративні правопорушення 
у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» складання такого акту є обов`язковим при виявленні порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та притягненні до адміністративної відповідальності за статтею 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), то відсутні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб, відповідальних за утримання вказаної ділянки вулиці. Рекомендовано звернутися до суду в цивільно-правовому порядку для відшкодування матеріальних збитків до філії «Інфоксводоканал».
17 грудня 2003 року між Одеською міською радою та ТОВ «Інфокс» укладено договір оренди цілісного майнового комплексу Комунального підприємства «Одесводоканал», який затверджений рішенням Одеської міської ради від 17 грудня 2003 року № 2038-ХХIV. За цим договором ТОВ «Інфокс» прийняло 
у користування інженерні водопровідні, каналізаційні мережі, що були прийняті до комунальної власності території громади м. Одеси.
Рішенням Одеської міської ради від 17 грудня 2003 року № 2038-ХХIV «Про затвердження договору оренди цілісного майнового комплексу Комунального підприємства «Одесводоканал» затверджено проєкт договору оренди цілісного майнового комплексу Комунального підприємства «Одесводоканал» від 17 грудня 2003 року між Одеською міською радою (орендодавцем) та 
ТОВ «Інфокс» (орендарем), договір укладено на 49 років до 31 грудня 2052 року включно. За умовами договору орендар зобов`язався своєчасно здійснювати капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна цілісного майнового комплексу Комунального підприємства «Одесводоканал» (п. 5.4); орендодавець не відповідає за зобов`язаннями орендаря, орендар не відповідає за зобов`язаннями орендодавця (п. 10.1); за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть майнову відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 10.2).
Згідно з Положенням про філію «Інфоксводоканал», затвердженого загальними зборами учасників ТОВ «Інфоксводоканал», протокол від 19 грудня 2014 року № 01-12/2014, філія «Інфоксводоканал» є структурним підрозділом ТОВ «Інфоксводоканал», створеним на базі орендованого товариством цілісного майнового комплексу водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Одесводоканал» (п. 1.1); філія не має статусу юридичної особи, діє на принципах господарського розрахунку, не веде самостійний баланс, має поточні рахунки в банківських установах, а також печатку та штампи зі своїм найменуванням та здійснює свою діяльність від імені товариства (п. 3.1).
За інформацією Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України від 11 травня 2016 року № 31/15-69аз на запит в інтересах ОСОБА_1 згідно бази даних АІС «Автомобіль» в Одеській області станом на 10 травня 2016 року за номерним знаком НОМЕР_2 зареєстрований транспортний засіб - автомобіль «Зіл»-ММЗ 555, власником якого є Комунальне підприємство «Одесводоканал» (даний транспортний засіб разом із працівниками філії «Інфоксводоканал» знаходився на місці відновлення люка після ДТП).
Згідно з довідкою ТОВ «Інфокс» від 12 вересня 2017 року № 935дп-01/09 кришка люку, що була розташована 11 грудня 2015 року о 18:40 год. по вул. Балківській в м. Одесі навпроти АЗС «ОККО» (вул. Балківська, 115), здана на металобрухт відповідно до акту від 16 травня 2016 року. Згідно з довідкою ТОВ «Інфокс» 
без номеру та дати кришка люку є частиною системи каналізаційного колектору, який проходить по вул. Балківській та включає в себе з/б трубопровід діаметром 2,5 м на 2,5 м та колодязі; зазначений каналізаційний колектор утримується та експлуатується як єдина споруда, кришки люків експлуатуються виключно 
в рамках використання усього комплексу каналізаційного колектору та не розглядаються як окремі елементи.
За змістом листа Департаменту міського господарства від 21 грудня 2015 року № 01-69/1547 на запит в інтересах ОСОБА_1 щодо належності 
з обслуговування каналізаційного люку, розташованого по вул. Балківській, 115 в м. Одесі , на підставі розпорядження Одеського міського голови від 17 липня 2015 року № 664 «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 
11 липня 2014 року № 593 «Про призначення уповноважених органів для здійснення контролю за ефективною діяльністю комунальних підприємств» департамент міського господарства Одеської міської ради є уповноваженим органом для здійснення контролю за ефективною діяльністю комунальних підприємств, у тому числі КП «Міські дороги». За інформацією КП «Міські дороги», каналізаційний люк, розташований по вул. Балківській, 115 в м. Одесі, на балансі КП «Міські дороги» не значиться, підприємство обслуговування даного об`єкту не здійснює.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Результат аналізу статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху (частина третя статті 14 Закону України «Про дорожній рух»).
Згідно з абзацом 7 частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.
Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні (частина перша статті 24 Закону України «Про дорожній рух»).
У частині першій статті 16 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться 
у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.
Згідно зі статтею 18 цього Закону складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування. Межі вулиці за її шириною визначаються "червоними лініями". Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах "червоних ліній" вулиці не допускається.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про автомобільні дороги» до основних обов`язків органів місцевого самоврядування щодо управління функціонування 
і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, зокрема, належить: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць 
і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами.
Згідно зі статтею 21 цього Закону органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають, зокрема, за стан вулиць і доріг та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів.
Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.
Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані, зокрема: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними 
і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух (пункт 11 Єдиних правил).
У пункті 25 зазначених Єдиних правил встановлено, що власники та користувачі земельних ділянок, а також власники (користувачі) малих архітектурних форм, інженерних комунікацій, що розташовані в межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг, зобов`язані, зокрема: утримувати в належному стані зелені насадження, охоронні зони інженерних комунікацій, тротуари, обладнані стоянки автомобілів, трамвайне полотно та інші елементи дорожніх об`єктів; забезпечувати належний технічний стан інженерних комунікацій, обладнання, споруд та інших  використовуваних  елементів  дорожніх об`єктів відповідно до їх функціонального призначення та діючих нормативів; у разі виявлення  небезпечних  умов в експлуатації споруд і об`єктів, їх аварій і руйнувань, що призвели до виникнення перешкод у дорожньому русі або загрожують збереженню елементів дорожніх об`єктів, негайно повідомляти власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, а також уповноважений підрозділ Національної поліції; дотримувати вимог діючих норм і правил щодо охорони дорожніх об`єктів. 
Встановивши, що причиною ДТП стало неналежний стан каналізаційного колектору, кришка люку якого мала кустарне виробництво та не була закріплена таким чином, щоб не створювати небезпеку, в момент ДТП перебував у стані, який при наїзді на нього транспортного засобу під час руху по проїзній частині вулиці спричинив зіткнення з перешкодою та, як наслідок, перевертання автомобіля, апеляційний суд зробив правильний висновок про задоволення позову до ТОВ «Інфокс», яке є орендарем цілісного майнового комплексу водопровідно-каналізаційного господарства по місту Одеса. При цьому, згідно 
з частиною другою статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду в оскарженій частині ухвалена без додержання норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову апеляційного суду в оскарженій частині ? без змін.
Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» залишити без задоволення.
Постанову Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Інфокс» про відшкодування майнової шкоди залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                    В. І. Крат
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко 
 
І. О. Дундар
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков
 
М. Ю. Тітов