ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/19063/20	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І. 	
Провадження № 33/817/127/21 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ст. 173 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності    ОСОБА_1 , 
захисника Шевчука В.О. 
розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевчук В.О. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2021 року, 
в с т а н о в и в:

       Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2020р. серії АА №655345 та закрито провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. 
       Закриваючи провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП , суд виходив з того, що час розгляду справи та прийняття судом рішення, закінчились строки, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Шевчук В.О. вважає постанову суду першої інстанції незаконною з мотивів неправильно встановлених судом обставин справи.
Свої доводи мотивує тим, що рапорти працівників поліції УПП в Тернопільській області ДПП від 23.10.2020 року не можуть слугувати однозначним доказом його винуватості, оскільки є суперечливими і не містять відомостей про вчинення ним дрібного хуліганства.
Вказує, що в судовому засіданні жодного відеозапису не було переглянуто, а тому висновки суду є помилковими, внаслідок формального дослідження письмових матеріалів та є в певній мірі непослідовними.
Вважає, що не може бути належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення протокол його затримання. 
Також заперечує законність протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2020 року серії АА №655345.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2021 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Шевчука В.О., які підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до наступних висновків. 
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Цих вимог закон суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримався.

Як слідує з постанови Тернопільського міськрайонного суду від 09 лютого 2021, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суд першої інстанції навів наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення від 23.10.2020 року серії АА №655345; протокол про адміністративне затримання від 23.10.2020 року № 135174; рапорт т.в.о. командира взводу №1 УПП в Тернопільській області ДПП Кучмій В. від 23.10.2020 р.; рапорт інспектора роти взводу № 2 УПП в Тернопільській області ДПП Леськів Н. від 23.10.2020 р.; долученим до матеріалів справи супровідним листом УПП в Тернопільській області відеозаписами із нагрудних камер відеореєстраторів. 
Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що місцевий суд не дотримався цих приписів закону, оскільки належним чином не дослідив докази вини особи. 

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.173 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності, дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. 

Протокол про адміністративне правопорушення – це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.
При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. 
Посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення від 23.10.2020 року серії АА №655345, як на доказ вини ОСОБА_1 , місцевим судом не враховано, що в протоколі не зазначено жодного свідка та понятого, які могли б засвідчити вчинення ним хуліганських дій, незважаючи на те, що правопорушення працівниками поліції зафіксовано поблизу закладу харчування, який в той час ще працюв.
Окрім того, виходячи з рапорту інспектора роти взводу № 2 УПП в Тернопільській області ДПП Леськів Н. від 23.10.2020 р. ОСОБА_1 вчиняв хуліганські дії в присутності водія транспортного засобу, зупиненого працівниками поліції на вулиці Січових Стрільців в м. Тернополі за порушення правил дорожнього руху.
Проте, пояснення цієї особи щодо обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення працівниками поліції не відібрано і відомості щодо цієї особи як в протоколі про адмінправопорушення, так і в матеріалах справи відсутні.
Не можуть вважатися доказом вини ОСОБА_1 відеозаписи, що долучені працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи та на які зіслався місцевий суду, мотивуючи свій висновок про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки на вказаних відеозаписах відсутня інформація, яка б підтверджувала обставини, наведені у протоколі.
Зокрема, з оглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських ВО 00027 та ВО 00036 вбачається, що вказаним відеозаписом зафіксовано як працівники поліції застосовують до ОСОБА_1 спецзасіб “кайданки” і в подальшому у відділі поліції проводять оформлення протоколу про його затримання та протоколу про адміністративне правопорушення.
Проте, жодних відомостей про нецензурну лайку, образливе чіпляння до громадян чи інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян та складають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, вказані відеоматеріали не містять.

Рапорти працівників поліції, на які послався суд в обґрунтування свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , з урахуванням того, що вони в судовому засіданні не допитувалися і враховуючи невідповідність інших доказів по справі приписам ст.251 КУпАП, не можуть вважатися однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 

Будь-які інші належні і допустимі докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, в постанові суду першої інстанції не наведено і в матеріалах справи відсутні. 

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
       Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

       Керуючись ст.294 КУпАП, — 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шевчука В.О. — задовольнити.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та закрито провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу — скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.