ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 р. 	Справа № 520/3361/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., м. Харків, по справі № 520/3361/2020
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту – ГУПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 1041 від 27.02.2020 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснивши перерахунок (збільшення) та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунки відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунку відповідно до пункту 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку починаючи з 01.03.2020, без застосування положень постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018, без обмеження щодо виплати заборгованості, в тому числі поетапного чи часткового.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку та є учасником ліквідації аварії наслідків на ЧАЕС, віднесених до другої категорії, а тому має право на перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунку відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Посилаючись, зокрема, на вимоги п.1 ч.4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вважає протиправним рішення відповідача, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 у справі № 520/3361/2020 прийнятим в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу з питань перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 1041 від 27.02.2020 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунку відповідно до п. 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунку відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку починаючи з 01.03.2020.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального  та процесуального права, невірне встановлення обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 у справі № 520/3361/2020 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом не враховано того, що обов`язковою умовою для перерахунку пенсії за ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак позивач не виявив такого бажання, залишившись на пенсії за віком на умовах ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із чим відмова в перерахунку пенсії є правомірною, а позовні вимоги безпідставними.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію як особа, віднесена до 2 категорії громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 29.12.1992 року.
Позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
26.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про збільшення (перерахунок) розміру його пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку шляхом розрахунку відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.15).
Рішенням Відділу з питань перерахунків пенсій № 6 застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.02.2020 № 1041 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за відсутності підстав для перерахунку пенсії згідно з ч. 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунку відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.14).
Колегією суддів встановлено, що в якості підстави для відмови у рішенні зазначено, що обов`язковою умовою для застосування ч. 2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в той час як ОСОБА_1 призначено та обчислено пенсію на умовах ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунку відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" законних підстав не має.
Не погодившись із таким рішення пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення № 1041 від 27.02.2020 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та зобов`язання Головне ГУПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунку відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку починаючи з 01.03.2020 року, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом, яким є Закон України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, або спеціальним законом, яким є Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796 XII.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без застосування положень постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018, без обмеження щодо виплати заборгованості, в тому числі поетапного чи часткового, суд першої інстанції виходив з того, що нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань з Державного бюджету України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній до 11 жовтня 2017 року), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, згідно із пунктом 3 частини 2 розділу І якого частину 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі по тексту - Закон № 796-ХІІ) доповнено словами і цифрами: "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту –  Закон № 1058-IV).
Отже, правове регулювання спірних правовідносин змінилось і у зв`язку зі змінами Закон № 796-ХІІ пов`язує збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж встановлений частиною 2 ст. 56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах визначених частиною 2 ст. 27 Закону № 1058-IV.
Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.
Таким чином, особам надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Як вбачається з рішення Відділу з питань перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.02.2020 № 1041, пенсія позивачу розраховано відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Звертаючись до відповідача із заявою, позивач просив здійснити йому перерахунок та виплату пенсії за віком шляхом розрахунку пенсії за формулою, передбаченою частиною 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію на 1 відсоток заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку, починаючи з 01.03.2020 року.
Тобто, позивач бажає лишитись на пенсії, розрахованої за формулою відповідно до ч.1 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", але при цьому одночасно застосувати положення ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Однак, колегія суддів зауважує, що зазначене не узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Враховуючи, що з 11 жовтня 2017 року у зв`язку з набранням чинності Законом № 2148-VIII, по-іншому врегульовано правовідносини, пов`язані з пенсійним забезпеченням осіб, які мають право на пільгову пенсію за нормами Закону № 796-ХІІ, такі пенсії підлягають перерахунку виключно у випадку обчислення пенсії за "двоскладовою" формулою за нормами ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV.
Оскільки правове регулювання спірних правовідносин змінилось, а позивач не виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV та залишився на пенсії за віком на умовах частини 1 статті 27 Закону № 1058-IV, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ шляхом її збільшення на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 809/627/18, який в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.
Зазначене також кореспондується із висновком Європейського Суду у справі «Великода проти України», в якому суд дійшов висновку, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Суд у цьому рішенні констатував, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, були внесені зміни.
З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені у справі обставини та беручи до уваги вищенаведені вимоги чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв в порядку, у спосіб та в межах повноважень, визначених чинним законодавством. 
Таким чином, відсутні достатні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 , проте, зазначеного не було враховано судом першої інстанції при прийнятті рішення.
Колегія суддів зазначає про беззаперечне право позивача обирати умови перерахунку його пенсії за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак звертає увагу на обов`язок як позивача так і відповідача дотримуватись імперативних норм чинного законодавства, зокрема, вимог ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до пункту 2 частини першої  статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи викладене вище, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 у справі № 520/3361/2020 підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 по справі № 520/3361/2020 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій