Справа № 461/2854/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.  
Провадження № 33/811/1782/20                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 26 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 
з участю захисника Martin Rajman - адвоката Штинди О.В., 
представника митниці – Зирянова О.Ю.

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №5002/20900/19 від 27 грудня 2019 року, 23 грудня 2019 року, близько 01 год. 54 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху «червоний коридор», в напрямку «в`їзд в Україну» в`їхав транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням водія ТЗОВ СУПП «РАВТРАНС», який здійснював переміщення товару «Одяг вживаний з текстильних матеріалів, текстильні вироби вживані, взуття вживане…18600 кг.» за митною декларацією типу ІМ40ЕЕ №№UA209140/2019/705128. 
Як підставу для переміщення товару водієм до митного контролю було подано наступні документи: міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №1/2019 від 20.12.2019 року; рахунок-фактура (INVOICE) №584/07-2019 від 20.12.2019 року; експортна декларація Республіки Польща MRN 19PL402010E1497819. Згідно зазначених документів, на митну територію України транспортним засобом реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на адресу ТОВ «ДІА-ГРУП ПЛЮС» (79026, місто Львів, вул.Стрийська, буд.98, каб.207, код ЄДРПОУ 41555043) переміщується товар: «Одяг вживаний з текстильних матеріалів, текстильні вироби вживані, взуття вживане….». Відправником та продавцем товару, відповідно до поданих до митного контролю товаросупровідних документів є компанія «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.» (Janosikova 15A, Zilina, 01001,Slovakia). Вага брутто переміщуваного товару становить 18600 кг., вартість 24145,92 доларів США, що на день ввезення, згідно курсу Національного банку України відповідає сумі 562 388 грн. 56 коп. У ході здійснення митного оформлення транспортного засобу було здійснено огляд вантажу, що знаходився у вантажному відсіку автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час проведення митного огляду виявлено товар, який зазначений у товаросупровідних документах, а саме: «Одяг вживаний з текстильних матеріалів, текстильні вироби вживані, взуття вживане..». Крім цього, виявлено товари яких не було зазначено в ТСД та котрі знаходилися в картонних коробках, а саме: посуд в асортименті різних фірм та виробників (скляний, керамічний, металічний, набори столові, склянки, бокали, чашки, миски, банки, тарілки) електропобутові кухонні прилади, елементи декору (вази, фото рамки, фігурки) в загальній кількості 9001 шт. 
З метою з`ясування обставин переміщення зазначеного вище товару через митний кордон України листом від 27 грудня 2019 року №7.4-08-20-01/12/1678 викликався керівник компанії «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.» ОСОБА_1 , однак, у визначений час останній не з`явився та про причини неявки не повідомив.
Постановою судді Галицького районного суду м.Львова від 26 листопада 2020 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №5002/20900/19 від 27.12.2020 року товар та додатку №1 до протоколу про порушення митних правил №5002/20900/19 - повернуто ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) або уповноваженій ним особі після здійснення митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів.
 
В апеляційній скарзі представник Галицької митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. вважає висновок суду помилковим та необгрунтовани, а саму постанову необ`єктивною, невмотивованою та безпідставною. Зазначає, що згідно документів, поданих водієм до митного контролю відправником та продавцем товару є компанія «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.». Вага брутто становить 18600 кг., вартість 24145,92 Доларів США, що на день ввезення , згідно курсу НБУ відповідає сумі 562 388 грн. 56 коп. В ході митного оформлення транспортного засобу було здійснено огляд вантажу, що знаходився у вантажному відсіку автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 Під час проведення митного огляду виявлено товар, який зазначений у товаросупровідних документах, а саме: одяг вживаний з текстильних матеріалів, текстильні вироби вживані, взуття вживане. Крім того, виявлено товари, яких не було зазначено в ТСД та котрі знаходились в картонних коробках, а саме: посуд в асортименті різних форм та виробників в загальній кількості 9001 шт. Згідно висновку експерта загальна вартість предметів порушення митних правил становить 399 436, 21 грн. Витрати за проведення експертизи ЛНДІСЕ відповідно до рахунку та актів становить 8172,00 грн. та відповідно до ч.2 ст. 519 та ч.1 ст. 520 МК України відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Вказує, що в матеріалах справи наявний лист-виклик керівника компанії «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.». ОСОБА_4 , однак останній у визначений час не зявився та про причини неявки неповідомив, тому вважає, що останній умисно вчинив дане правопорушення.
Просить скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 26 листопада 2020 року, та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 399436,21 грн. з конфіскацією предметів порушення. 
Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання товару на складі митниці вказані в довідці митниці згідно матеріалів справи. 
       Заслухавши пояснення представника митниці Зирянова О.Ю., який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника  ОСОБА_1  - адвоката Штинди О.В., який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ст.ст. 486 МК України та 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі і порушення митних правил, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
Як вбачається зі ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції даної вимоги закону дотримався у повній мірі та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Так, статтею 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
Для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).
Як вбачається із протоколу про порушення митних правил №5002/20900/19 від 27.12.2019 року, у провину ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) ставиться вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх кількості та вартості.
Разом з тим, з долученої до матеріалів справи копії заяви директора ТОВ «Діа-Груп Плюс» ОСОБА_5 з її додатками за вих.№23-12/19 від 22.12.2019 року вбачається, що Галицька митниця Держмитслужби 23.12.2019 року була повідомлена про те, що згідно контракту №01/08-2018 від 01.08.2018 року (укладеного між ТОВ «Діа-Груп Плюс» та компанією-нерезидентом «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.» відправником товару Koerdi BVBA було допущено помилкове завантаження на адресу ТОВ «Діа-Груп Плюс» не того товару, а саме: замість вживаного одягу та додаткових речей до одягу, вживаного взуття та вживаних текстильних виробів було помилково завантажено: іграшки (7 мішків, 125 кг), посуд в асортименті (8 палет, 1850 кг), металеві візки для перевезення одягу (20 шт., 600 кг). До вказаної заяви долучено лист директора компанії – нерезидента «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.» М.Раймана з перекладом українською мовою про згадану помилку.
При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно встановивши, що документи, які подавалися митному органу при митному оформленні товару, як підстави для переміщення товарів, не є підробленими, одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що матеріалами справи про порушення митних правил не доведено, що саме в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) наявний умисел на порушення митних правил, передбачених митним законодавством України, оскільки 
Аналіз ч.8 ст.264 МК України дає підстави вважати, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Відповідно до п.3.8 Додатку ІІ до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур від 26 червня 1999 року, до якої приєдналася Україна, декларант несе в повному обсязі відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених ним у декларації, що знайшло своє відображення і в ч.ч.4, 5 ст.266 МК України, якими регламентовано, що відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант у разі самостійного декларування товарів, а у разі декларування особою, уповноваженою на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, ця особа несе таку саму відповідальність, що й декларант.
Таким чином, на думку апеляційного суду, представник відправника товару (продавця) підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару та з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії,  що складають об`єктивну сторону такого порушення. При  цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані. За відсутності зазначених умов, саме по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві, що продало товар, переміщений через митний кордон, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Крім того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив про те, що в ході розгляду даної справи, митний орган не надав доказів здійснення перекладу протоколу на словацьку мову та доказів про отримання громадянином Словацької республіки ОСОБА_6 його копії. 
За таких обставин, доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року є незаконною, а висновки суду помилковими та необгрунтованими, та що судом під час розгляду справи порушено норми матеріального та процесуального права, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки ч. 1 ст. 483 МК України передбачає наявність прямого умислу особи на переміщення товарів через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, однак, Галицькою митницею Держмитслужби не надано жодних належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а саме: об`єктивної сторони - неправомірного діяння, що виражається у здійсненні дій, направлених на переміщення товарів через митну територію України з приховуванням від митного контролю шляхом надання документів, що містять неправдиві дані щодо найменування, кількості та вартості товарів, суб`єктивної сторони - вини у формі умислу, спрямованого на вчинення дій направлених на порушення митних правил України.
З врахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в :
  
   Апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. – залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1  ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення – без змін. 
        Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.І.Галапац