КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Ратнікова В.М.
22-ц/824/3308/2021             
                                      
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                     Справа №361/3094/20         

24 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   - Ратнікової В.М.
суддів                        - Борисової О.В.    
                                   - Левенця Б.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової Олени Леонідівни на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня  2020 року, ухвалене під головуванням судді Радзівіл А.Г., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:
 
19 травня 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Броварського міськрайонного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного  між  сторонами договору № б/н від 30.10.2018 року, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Вказувало на те, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. 
Посилалось на те, що банк зобов`язання перед відповідачкою виконав та надав кредитні кошти, проте відповідачка не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом, яка станом на 16 квітня 2020 року  становить 14776,18 грн. грн. та складається із:  8 749 грн. 72 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 8749 грн. 72 коп. - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 3607 грн. 04 коп. - заборгованості за простроченими відсотками, 1239 грн. 60 коп. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 679 грн. 82 коп. - штраф (процентна складова) 
Враховуючи наведене, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь  банку заборгованість в сумі 14776.18 грн. та судовий збір.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня  2020 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.
Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 8749,72 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 22 грудня 2020 року представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилова Олена Леонідівна подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Броварського міськрайонного суду Київської області  від 23 жовтня  2020 року в частині відмови у стягненні з  відповідачки заборгованості за процентами за користування кредитом, заборгованості за процентами, відповідно  до вимог ст. 625 ЦК України, та  штрафів скасувати  та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити. В іншій частині рішення суду просить залишити без змін.
Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права. 
Вказує на те, що відповідачка підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, а отже з моменту підписання заяви між банком та відповідачкою був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору.
Відповідачкою було підписано довідку про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту), а отже вона була ознайомлена особисто з типом кредиту, сумою ліміту, строком договору та строком кредитування, способом та строком надання кредиту, процентною ставкою в межах та поза межами пільгового періоду, типом процентної ставки, платежами за додаткові та сукупні послуги кредитодавця, орієнтовною загальною вартістю кредиту для споживача, реальною річною процентною ставкою, порядком повернення кредиту, наслідками прострочення виконання чи не виконання зобов`язань за договором, у тому числі: розміром штрафу за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою та процентною ставкою, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та ін.
Отже позивач вважає, що відповідачка  була належним чином повідомлена про умови кредитування, у тому числі, щодо сплати відсотків та штрафу.
Зазначає,  що відповідачка користувалась кредитними коштами, погашала заборгованість, отже приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується випискою про рух коштів та розрахунком заборгованості.  Жодних заперечень щодо розміру боргу від відповідачки не надійшло, що свідчить про її згоду із розміром боргу, в тому числі, з нарахованими відсотками та неустойкою.
Звертає увагу суду, що відповідачці була видана банківська карта, якою вона користувалась, та на підтвердження цього до суду була надана виписка (а.с. 8-9) з якої вбачається що відповідачка користувалась грошовими коштами, отримувала кошти через банкомати, розраховувався за товар в магазинах, а отже - отримала кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. 
Вважає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту, проте позивачем надано до суду підписану анкету-заяву згідно якої процентна ставка була узгоджена сторонами, а саме: у межах пільгового періоду 0,01% річних, поза межами пільгового періоду- 43,% та процентна ставка яка застосовується при невиконанні зобов`язань- 86,4%.
Крім того сторони погодили розмір штрафу.
Звертає увагу, що заборгованість за процентами за весь період нараховувалася саме за визначеними паспортом споживчого кредиту ставками, а тому вважає що є всі  підстави для задоволення позову  в оскаржуваній частині.
Відзиву на апеляційну скаргу  відповідачкою не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду  у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.10.2018 року ОСОБА_1  підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та паспорт споживчого кредиту.
Підписавши паспорт споживчого кредиту,  ОСОБА_1 погодилась з визначеними у ньому умовами кредитування, а саме: з умовами, викладеними  в  п. 4, відповідно до яких процентна ставка за користування кредитними коштами за межами пільгового періоду визначена у розмірі 43,2 %; з умовами, викладеними в п. 6 відповідно до яких  процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язаня щодо повернення кредиту визначена у розмірі  у розмірі 86,4%, а  штаф за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою визначений у розмірі  500 грн. +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом.
Як вбачається з наданих позивачем  довідок, 13 серпня 2017 року відповідачка отримала кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії до 08/21. 
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем АТ  КБ «ПриватБанк», відповідачка має заборгованість за договором б/н від 30.10.2018 року, яка становить 8 749 грн. 72 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 8749 грн. 72 коп. - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 3607 грн. 04 коп. - заборгованості за простроченими відсотками, 1239 грн. 60 коп. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 679 грн. 82 коп. - штраф (процентна складова).
Задовольняючи частково позовні вимоги, стягуючи з    ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 8749,72 грн. та відмовляючи в решті позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті банку,  а тому підлягають стягненню  в примусовому порядку.
В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області  від 23 жовтня  2020 року в частині відмови у стягненні з  відповідачки заборгованості за відсотками за користування кредитом, заборгованості за відсотками відповідно  до вимог ст. 625 ЦК України та  штрафів та ухвалити  в цій частині нове судове рішення  про задоволення  вказаних позовних вимог, в іншій частині рішення  суду просить залишити без змін. 
Отже, рішення суду в частині задоволення вимоги банку  про стягнення з відповідачки заборгованості по тілу кредиту в  сумі 8749,72 грн.сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційний суд переглядає справу лише в частині відмови в задоволенні  позовних вимог банку про стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом, відсотків відповідно  до вимог ст. 625 ЦК України та  штрафів.
Відмовляючи  в задоволенні  позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині  стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом,  за відсотками  за прострочення  виконання зобов`язань за кредитом  та  у стягненні штрафів, суд першої інстанції посилався на те, що Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи Банку відповідно до яких встановлена відповідальність позичальника не містять підпису відповідачки. Зазначав, що позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтвердили, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи договір, а також те, що Умови містили такі положення щодо пені і штрафних санкцій в момент підписання договору позичальником, або в подальшому такі умови не змінювались.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом статей  205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
В підписаній  відповідачкою   30.10.2018 року анкеті - заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку зазначено, що ця заява в сукупності з паспортом споживчого кредиту, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між  особою, що її підписала, і банком договір про надання банківських послуг.
Відповідачка ОСОБА_1 івна з викладеними у заяві та у паспорті споживчого кредиту умовами погодилась без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого на примірнику заяви та у паспорті споживчого  кредитунеюпроставлено свій особистий підпис.
Вказані докази  свідчить про досягнення сторонами згоди щодо  істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України, а підписання ОСОБА_1 анкети - заяви та паспорту споживчого кредиту підтверджує укладення між нею і банком договору.
Згідно наданої Акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» довідки ОСОБА_1 було оформлено кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії до останнього дня серпня 2021 року.
Одночасно  ОСОБА_1 зазначені  обставини жодним чином не спростовувала. Будь-яких заперечень щодо факту отримання від банку кредитної картки,  користування наданимикредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачкасуду не надала, незважаючи на обізнаність про наявність вказаної справи в провадженні суду.
Суд першої інстанції наявним у справі доказам належної оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про те, що між сторонами не виникло домовленості про порядок сплати  та розмір процентної ставки за користування кредитом, процентної ставки за неналежне виконання  зобов`язань за кредитом  та штрафних санкцій.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно  п.3 ст. 611 ЦК України, у разі  порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
За статтею 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Як вбачається  з  підписаного відповідачкою паспорту споживчого кредиту,  ОСОБА_1 погодилась з визначеними у ньому умовами кредитування, а саме: з умовами, викладеними  в  п. 4, відповідно до яких процентна ставка за користування кредитними коштами за межами пільгового періоду визначена у розмірі 43,2 %; з умовами, викладеними в п. 6 відповідно до яких  процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язаня щодо повернення кредиту визначена у розмірі  у розмірі 86,4%, а  штаф за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою визначений у розмірі  500 грн. +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом.
Згідно  наданого позивачем та перевіреного  судом розрахунку заборгованості відповідачки за процентами та штрафами, відповідачка має заборгованість за договором б/н від 30.10.2018 року 3607 грн. 04 коп. -  за простроченими відсотками, 1239 грн. 60 коп. -  за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 679 грн. 82 коп. - штраф (процентна складова)
Належних та допустимих доказів того, що заборгованість в цій частині вимогрозрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, боржником ОСОБА_1 до суду надано не було.
За таких обставин, факт існування у відповідачки заборгованості у вищевказаному розмірі є доведеним, а тому дана сума підлягає стягненню з відповідачки  ОСОБА_1 ,  як з боржника,  на користь АТ  КБ «ПриватБанк».
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права
Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової  Олени Леонідівни підлягає задоволенню, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі  3 607 грн. 04 коп., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України в сумі - 1239 грн. 40 коп. та штрафу в сумі  500 грн  (фіксована частина) та 679 грн. 82 коп. (процентна складова) підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками 3 607 грн. 04 коп., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України- 1239 грн. 40 коп.,  штрафу в сумі  500 грн.  (фіксована частина) та  штрафу в сумі 679 грн. 82 коп. (процентна складова).
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 цієї статті,  судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
При подачі позовної заяви  позивачем  було сплачено  судовий збір  у розмірі  2 102,00 грн. 
Рішенням Броварського районного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року  з ОСОБА_1 було стягнуто на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2 102, 00 грн.
При подачі  апеляційної скарги  АТ КБ " Приватбанк"  було сплачено судовий збір у розмірі 3153,00 грн. За результатами апеляційного перегляду справи   апеляційну скаргу  було задоволено, рішення  суду в оскаржуваній частині було скасовано та ухвалене нове про задоволення   зазначених позовних вимог, а тому з відповідачки ОСОБА_1   на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягають стягненню  судові витрати по  сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3153,00 грн. 
       Керуючись ст.ст.526, 549, 611,  625, 626, 628, 634, 638, 1054, 1056-1 ЦК України ст. ст. 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової  Олени Леонідівни задовольнити.
Рішення Броварського міськрайонного суду м. Києва від 23 жовтня  2020 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками та штафів скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за простроченими відсотками у сумі 3607,04 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 у сумі 1239,60 грн., штраф (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у сумі 679,82 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3153,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

               Головуючий:                                              Судді: