Ухвала
    
12 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 707/1068/20
провадження № 61-3033ск21  
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у 2020 році ОСОБА_2 звернулася із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 108 000 грн.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдаток за договором завдатку від 17 березня 2020 року у розмірі 2000 доларів США, що є еквівалентом 54 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року залишено без змін.
24 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року.  ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення. Яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ціна позову у справі № 707/1068/20 становить 108 000 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 707/1068/20 є малозначною у силу вимог закону.
ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа становить виняткове значення для відповідача. Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує, у чому проявляється виняткове значення для відповідача. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа становить виняткове значення для учасника справи.
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга  ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про стягнення коштів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                І. О. Дундар
 
                                                                                                   Є. В. Краснощоков
 
                                                                                                                         М. Ю. Тітов