П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/3993/20	
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів - Джабурії О.В.,
                                              - Кравченка К.В.,
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації,

                                                            В С Т А Н О В И Л А :

12 травня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Автобус 365" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило  визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА500060/2019/000136/2 від 20 вересня 2019 року за митною декларацією UА500060/2019/028780 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500060/2019/00600.          
В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Автобус 365" зазначило, що митниця протиправно, незважаючи на наявність усіх документів передбачених ст.53 МК України, прийняла рішення про коригування митної вартості. Товариство зазначило, що обставини, на які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, жодним чином не спростовують митної вартості, яка зазначена позивачем у поданій митній декларації, і не є підставою для здійснення коригування митної вартості.
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що  ним не може бути визнано заявлену декларантом митну вартість товару, у зв`язку з тим, що документи, надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження митної вартості містять розбіжності та не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року адміністративний позов ТОВ "Автобус 365" задоволено. Визнано протиправним та скасовано  рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА500060/2019/000136/2 від 20 вересня 2019 року за митною декларацією № UА500060/2019/028780. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС №UА500060/2019/00600.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, а саме: допущено технічну помилку та зазначено про рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів за №UА500060/2019/000136/2 від 20 вересня 2019 року, яке вказує у позовній заяві позивач. Однак, рішення, що оскаржується, згідно бази даних АСМО "Інспектор" зареєстровано за №UА500060/2019/000141/2 від 20 вересня 2019 року. В іншій частині зміст апеляційної скарги ідентичний змісту відзиву на позовну заяву.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Відповідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
          Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
           22 травня 2019 між ТОВ "Автобус 365" та Bus Trade Center Stockholm AB (Швеція) (Продавець) укладено контракт № 7487/209-SE на поставку п`яти пасажирських автобусів:           - MAN A 21LIONSCITY, 2005 р.в., VIN НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 ; 
          - MAN A 21LIONSCITY, 2005 р.в., VIN НОМЕР_3 , номер НОМЕР_4 ; 
          - MAN A 21LIONSCITY, 2005 р.в., VIN НОМЕР_5 , номер НОМЕР_6 ; 
          - MAN A 21LIONSCITY, 2005 р.в., VIN НОМЕР_7 , номер НОМЕР_8 ;
          - MAN A 21LIONSCITY, 2005 р.в., VIN НОМЕР_9 , номер НОМЕР_10 ;
          Згідно з п.2 вказаного контракту ціна та загальна вартість товару складає 16  000 євро.           Поставка товару здійснюється на територію України силами та за рахунок покупця (п.2.2). Товар вважається поставленим продавцем та прийнятим покупцем згідно кількості, вказаній в рахунку-фактурі (інвойс) після відмітки в інвойсі "Отримано" з боку покупця. Рахунок-фактура має містити найменування продавця, покупця та його адреси, товару, вартість з вказівкою вартості за одиницю, кількість та загальна вартість (3.3). Поставка здійснюється протягом 7 днів з моменту оплати, на умовах DAT Одеса - місце поставки: Україна згідно Інкторемс 2010 (п.3.4).
          Відповідно до п.4 контракту оплата здійснюється до моменту поставки (100% передплата) двома частинами 40% та 60% на підставі виставленого рахунку (інвойса) продавцем в строк до 01.07.2019. Строк дії контракту складає один рік з моменту його підписання. Комісійні видатки (в т.ч. видатки транзитних банків) за проведення платежів на рахунок сторони несуть в рівних частках.
          На виконання вищезазначеного контракту продавцем на користь ТОВ "Автобус 365" поставлено автобус MAN A 21LIONSCITY, 2005 р.в., VIN НОМЕР_1 , відповідно до інвойсу №2472 від 17.06.2019 року та проформи № 2013 від 23.05.2019.
          З метою митного оформлення товару уповноважена особа товариства подала до митного органу електронну митну декларацію № UA500060/2019/028780 від 17.09.2019, в якій заявлено митну вартість товару за першим методом визначення митною вартості - за ціною договору на рівні 3200 євро.
          В графі 31 Митної декларації вказаний опис товару: автобус, що був у використанні - 1 шт., марки MAN, модель MAN A 21LIONSCITY, календарний рік виготовлення - 01.06.2005, модельний рік - 2005, номер кузова (VIN) - НОМЕР_1 . Номер двигуна - немає даних, номер шасі - немає даних. З двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, бензиновий, адаптований для роботи на газі CNG (газ метан), робочий об`єм циліндрів двигуна - 12816 куб.см. Потужність двигуна - 228 кВт. Фактичний пробіг - 1 173 725 км. Колір - зелений. Колісна формула 4x2. Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 31, стоячих місць - 56. Призначений для перевезення людей на дорогах загального користування. Маса в спорядженому стані: 12300 кг. Відповідає екологічним нормам рівня "ЄВРО-5". Цивільного призначення. Не має в своєму складі передавачі та приймачі. Торгівельна марка - MAN. Виробник: MAN NUTZFAHRZEUGE AKTIENGESELLSCHAFT. Країна виробництва DE. 
          В графі 33 "Код товару" декларантом визначений код товару 87029019, який передбачає застосування ввізного мита за ставкою - 5% від митної вартості товару.
          В графі 42 Митної декларації визначена ціна імпортованого ТОВ "АВТОБУС 365" товару у розмірі 3  200 євро.
          Разом з ЕМД на виконання вимог статті 335 та 53 Митного кодексу України позивачем подано наступні документи: рахунок - фактура № 2013 від 23.05.2019 року(т.1 а.с.222); інвойс №2472 від 17.06.2019 р. (т.1 а.с.233);  сертифікат про походження товару форми EUR.1 №А2349027 від 20.08.2019 року;  свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_11 від 27.06.2019 року (т.1 а.с.246-247); комерційну пропозицію постачальника Bus Trade Center Stockholm AB від 25.04.2019 року (т.1 а.с.223); платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №19 від 31.05.2019 року (т.1 а.с.224); платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №38 від 21.06.2019 року (т.1 а.с.225); звіт № 1/1 від 15.08.2019 року про визначення ринкової вартості КТЗ MAN А 21LIONSCITY, (VIN) - НОМЕР_1 , 2005 р. в., ФОП ОСОБА_1 (т.1 а.с.239-245);  контракт № 7487/20-SE від 22.05.2019 року, договір про надання послуг митного брокеру № 0404 від 23.05.2019 року (т.1 а.с.230-232); копію митної експортної декларації країни відправлення № 19SEE8BPMMU5KCH68P2 від 19.06.2019 року (т.1 а.с.243-244).
           19.09.2019 позивачем отримано запит (повідомлення) митного органу стосовно митного оформлення ЕМД від 17.07.2019 №500060/2019/028780, в якому зазначено про те, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 
           1) у п. 4 зовнішньоекономічному контракту від 22.05.2019 року №7487/20-SE передбачено 100% передплату за товар на підставі виставленого інвойсу. До митного оформлення подане платіжне доручення № 1 від 31.05.2019 року та № 38 від 21.06.2019 року на суму 16000 євро, що не відповідає сумі, вказаній у інвойсі № 2472 від 17.06.2019 року;
           2) в експортній МД 19SEE8PММU5КСН68Р2 вартість товару відрізняється від заявленої митної вартості товару (вартість перерахована згідно курсу шведської крони до євро) та в ньому відсутнє посилання на інвойс № 2472 від 17.06.2019 року;
           3) наданий експертом звіт про визначення ринкової вартості № 1/1 від 15.08.2019 року не містить всіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості ТЗ (пробіг).
           4) згідно пункту 3.4 контракту №7487/20-SE від 22.05.2019 визначено умови поставки товару DAP. Проте не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.
          Повідомленням від 19.09.2019 № 141 ТОВ "Автобус 365" надано пояснення до відділу митного оформлення № 6 митного поста "Одеса-центральний", відповідно до яких за контрактом від 22.05.2019 № 7487/20-ІЕ сторонами визначено перелік транспортних засобів, у загальному розмірі 16 000 євро, тобто вартість кожного ТЗ становить 3200 євро. 
          Крім того, в експортній МД 19SEE8РMU5KCH68HP2 вартість товару не відрізняється від заявленої митної вартості товару, оскільки звернувшись за поясненням до продавця товару, отримано інформацію про те, оформлення митними органами Швеції здійснюється у грошовій одиниці Швеції - Шведської крони, і станом на момент оформлення ТЗ (Швейцарія) курс Шведської крони до євро становив близько євро = 10,6 Шведської крони. Враховуючи даний розрахунок, зазначена митними органами Швеції сума у розмірі 34 000 Шведських крон в експортній декларації відповідає 3200 євро. Також позивач зазначив, що в звіті експерта міститься інформація стосовно перебігу ТЗ, а саме показник одометру.
          Згідно пункт 3.4. контракту від 22.05.2019 року № 7487/20-SE визначено умови поставки товару DAT Одеса (тобто контрактом було зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця)».
          Не погодившись із заявленою декларантом митною вартістю, митний орган прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000136/2 від 20.09.2019 та картку відмови № UA500060/2019/00600, збільшивши вартість поставленого автобуса до 4  521 євро, в результаті чого донараховано 9 357 грн митних платежів.
          Митна вартість скоригована в результаті аналізу баз даних ЄАІС, в результаті чого встановлено, що рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим (4    521 євро за МД № UA500060/2019/016501, № UA500060/2019/016502, № UA500060/2019/016503 від 05.06.2019), ніж заявлено декларантом (3  200 євро).          
          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані декларантом позивача ТОВ «АВТОБУС 365» до контролюючого органу з метою підтвердження митної вартості товару, документи, містять необхідну інформацію про товар та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень належним чином не доведено, що подані декларантом позивача - ТОВ «АВТОБУС 365» документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.
          Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч. 1    ст.51 МК    України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього    Кодексу.
Частиною 1    ст.52 МК    України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому    розділом VIII цього Кодексу    та цією главою.
Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій цієї статті.
При цьому, частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів та зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зі змісту цієї норми вбачається, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до п. 4.2 контракту платежі за товар повинні були здійснені до моменту поставки двома частинами: 40% та 60% на підставі рахунку (інвойсу) продавця у строк до 01.07.2019.
Відповідно до п. 1.1 та п. 2.2 загальна вартість товару - п`ять пасажирських автобусів становить суму у розмірі 16 000 євро (тобто вартість кожної окремої одиниці Товару (пасажирського автобусу) становить суму у розмірі 3200 євро. 
З наведеного вбачається, що позивач у виконання п. 4.2 Контракту оплатив 40% від загальної вартості Контракту тобто суму у розмірі 6 400 Євро, згідно платіжного доручення № 19 від 31.05.2019 (а.с. 17), в якому вказано призначення платежу: prepayment of 40 percent for used buses MANA 21m according to the contract 7487/20-SE dated 22.05.2019 proforma 2013 dated 23.05.2019 та 60% від загальної вартості контракту, що підтверджується платіжним дорученням № 38 від 21.06.2019 року на суму 9 600 Євро, в якому вказано призначення платежу: prepayment of 60 percent for used buses MANA 21m according to the contract 7487/20-SE dated 22.05.2019 proforma 2013 dated 23.05.2019 (т.1 а.с.224, 225)
          В той же час продавцем поставлено лише один з п`яти автобусів  MAN A 21LIONSCITY, 2005 року випуску, VIN - MAN A 21LIONSCITY, 2005 р.в., VIN НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 за контрактом, за яким вже здійснена повна оплата. 
Отже зазначена в інвойсі від 17.06.2019 року ціна 3 200 Євро відповідає вартості контракту .
В даному випадку, інформація зазначена в інвойсі щодо терміну розрахунку у сім днів не має значення для формування митної ціни, оскільки позивачем до митного органу надавались докази, які підтверджували повну оплату за контракт.
Судом першої інстанції також вірно зазначено, що твердження митного органу про розбіжності заявленої митної вартості товару від вартості товару, вказаної у митних деклараціях країни відправлення не заслуговують на увагу. 
Так, вказана у відповідній копії митної декларації країни відправлення вартість товару не відрізняється від заявленої митної вартості товару, оскільки оформлення митними органами Швеції здійснюється в грошовій одиниці Швеції - шведської крони. 
Враховуючи те, що станом на момент оформлення у Швеції пасажирського автобусу офіційний курс шведської крони до євро становив близько 10,6 шведських крон за один євро, то у відповідній експортній митної декларації вказана вартість товару у розмірі 34000 шведських крон є еквівалентом вартості товару у розмірі 3 200 євро, яка відповідає вартості товару, вказаної у п. 2.2 контракту (т.1 а.с.113). 
Більш того, задля додаткового документального підтвердження митної вартості товару позивачем за кожним митним оформленням був наданий відповідачу відповідний звіт ФОП ОСОБА_1 про визначення ринкової вартості КТЗ, відповідно до якого вартість одного пасажирського автобусу за контрактом становила суму у розмірі 3200 євро (т.1 а.с.239-240).
Зауваження митного органу до вказаного звіту суб`єкта оціночної діяльності були враховані декларантом та в повідомленні від 19.07.2019 № 141 зазначено що в звіті експерта міститься інформація стосовно перебігу ТЗ, а саме показник одометру (1 173 725 км), однак зазначена інформація митним органом не врахована та залишено без уваги.
Поданий позивачем звіт взагалі не входить до обов`язкового переліку документів, які мають бути подані для здійснення митного оформлення, а є додатковим документом наданим позивачем на підтвердження митної вартості товару за власної ініціативи.
Відповідно до ст.ст. 189, 190 Господарського кодексу України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.
Отже, зазначені відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.
Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості висновків митного органу, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Так, митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.
Щодо доводів митного органу, що в контракті визначено умови поставки товару - DAT, проте не зазначено географічний пункт відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування від продавця до покупця, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс (редакція 2010 року) DAT (Delivered At Terminal (... named terminal of destination) - постачання на терміналі (... назва терміналу) означає, що продавець виконав своє зобов`язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, розвантажений з транспортного засобу в узгодженому терміналі зазначеного місця призначення. Під терміналом розуміється будь-яке місце, в тому числі авіа/авто/залізничний карго термінал, причал, склад тощо. Продавець несе всі ризики по доставці товару і його розвантаженні на терміналі.
Тобто поставка товару на умовах DAT передбачає, що обов`язок зі страхування та транспортування товару покладається на продавця, у зв`язку з чим витрати на транспортування та страхування товару вже є включеними до фактурної вартості товару та не додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Крім того, п.3.4 контракту визначено умови поставки DAT Оdessa, що відповідає поданим документам та спростовує доводи відповідача щодо не зазначення позивачем географічного пункту.
Митний орган в оскаржуваному рішенні вимагав переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Таким чином, у разі складення документа, що подається до митного оформлення, або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, митний орган не вправі вимагати від декларанта перекладу такого документа українською мовою.
Як свідчать матеріали справи, позивачем до митного оформлення подавалась митна декларація країни відправлення, складена англійською мовою, а тому вимога Митниці про переклад останньої є такою, що суперечить положенням статті 254 МК України.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові № 520/10709/18 від 06.02.2020 року.
          Стосовно доводів відповідача про те, що причиною для витребування митним органом додаткових документів від декларанта стало спрацювання автоматизованої системи профілю  ризиків, колегія суддів зазначає наступне.
          Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованій системі аналізу та управління ризиками.
Крім того, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої    статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Верховним Судом у постанові по справі № 260/718/19 від 25.02.2020 року викладена позиція, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
          Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем зазначено, що по товару № 1 рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено є більшим ніж заявлено декларантом  3 200 Євро, а саме 4 521 Євро за МД № UA500060/2019/016501, № UA500060/2019/016502, № UA500060/2019/016503 від 05.06.2019, однак  відповідачем вказано лиш номер, дату та ціну по одній митній декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.
          Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам МКУ до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги, а тому відповідачем безпідставно застосовано інший  метод визначення  митної вартості у спірному рішенні про коригування  митної вартості  товарів №UА500060/2019/000136/2 від 20 вересня 2019 року.          
Судова колегія також звертає увагу на тому, що за наявності інформації щодо митного оформлення аналогічного, на думку відповідача, товару митний орган не застосував метод - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а необґрунтовано обрав саме резервний метод. При цьому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
          Крім того, відповідно до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів,зазначених у ст.ст.58-63 цього кодексу, а отже з урахуванням встановлених обставин справи, відповідач помилково послався на цю угоду в оскаржуваному рішенні.
          Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано. 
          Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товарів.
          Щодо доводів відзиву на апеляційну скаргу про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, судова колегія зазначає, що позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в цій частині, а тому суд не надає оцінку рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ "Автобус 365"про стягнення витрат на правничу допомогу.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 31 серпня 2020 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України
          Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року - залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

          Головуючий                                                                      Н.В.Вербицька  
          
           Суддя                                                                                О.В.Джабурія

           Суддя                                                                                К.В.Кравченко