ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
09 лютого 2021 року                                                                        
м. Чернівці
справа № 713/788/20
провадження №22-ц/822/213/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Половінкіна Н. Ю. 
суддів: Кулянди М.І. Одинака О.О.

секретаря Вовкун Н.Ю. 
       
з участю представника позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Бацей Тетяни Миколаївни, представника відповідачів ОСОБА_1 

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 

апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2020 року, головуючий у першій інстанції Пилип`юк І.В.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у травні 2020 року звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Зазначало, що Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір 28 серпня 2007 року №CVІ0GК03450015, за яким Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» «ПриватБанк» зобов`язалося надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 48150 доларів США на термін до 27 серпня 2037 року, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 було укладено договори поруки. 

ОСОБА_2 не виконано зобов`язання станом на 31 березня 2020 року з сплати кредиту в сумі 20990,85 доларів США, відсотків за користування кредитом в сумі 15718,32 доларів США, комісії в сумі 5544 долари США, пені за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 39243,51 долар США.

Однак, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_2 кредиту від 28 серпня 2007 року №CVІ0GК03450015, заборгованість станом на 31 березня 2020 року у розмірі 21284,72 доларів США, що складає 597249,24 грн., яка складається з кредиту (тіла кредиту) в сумі 20990,85 доларів США, відсотків за користування кредитом за період з 10 лютого 2020 року по 31 березня 2020 року в сумі 293,87 доларів США солідарно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2020 року у позові відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в апеляційній скарзі просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невиконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 24690 доларів США 66 центів, за відсотками в сумі 8310 доларів США 73 центи, комісії в сумі1414 доларів США 59 центів, пені за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 4123 долари США 82 центи, що складає 883332 грн. 22 коп.

Вказує на відсутність підстав для застосування п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки предмет спору у справі, що розглядається, є іншим, наявна заборгованість станом на 31 березня 2020 року, тобто за інший період.

Посилається на те, що наявність рішення, виконання якого не здійснено вчасно, не припиняє зобов`язальних правовідносин між сторонами договору і не позбавляє кредитора отримання сум, передбачених умовами договору, ч.2 ст.625 ЦК України.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у позові Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.526, ч.1 ст.553, ч. 4 ст.559, ч.1 ст. 626, ч.1 ст.629, ч.1 ст. 1048, ч.1 ст. 1049, ч.2 ст.1050, ч.1,2 ст.1054  ЦК України та прийшов до висновку про відсутність підстав для захисту права Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на стягнення за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_2 кредиту від 28 серпня 2007 року №CVІ0GК03450015 заборгованості станом на 31 березня 2020 року у розмірі 21284,72 доларів США, яка складається з кредиту (тіла кредиту) в сумі 20990,85 доларів США, відсотків за користування кредитом за період з 10 лютого 2020 року по 31 березня 2020 року в сумі 293,87 доларів США солідарно.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що наявність не виконаного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року у  справі №713/1136/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість станом на 15 квітня 2015 року за тілом кредиту в сумі 24690 доларів США 66 центів, виключає повторне стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за тілом кредиту станом на 31 березня 2020 року в розмірі 20990,85 доларів США, яка є незмінною з 02 вересня 2013 року, а отже існувала станом на 15 квітня 2015 року.

Право Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» нараховувати відсотки за користування кредитом за період з 10 лютого 2020 року по 31 березня 2020 року у розмірі 293,87 долари США припинилося у зв`язку з пред`явленням банком у травні 2015 року до позичальника ОСОБА_2 та поручителів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 позову про стягнення заборгованості згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Водночас судом першої інстанції встановлено, що договори поруки №CVІ0GК03450015 та №CVІ0GК03450015/1 від 28 серпня 2007 року в силу ч.1 ст.559 ЦК України є припиненими.

Разом з тим суд першої інстанції послався на відсутність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно  ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає частково.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір 28 серпня 2007 року №CVІ0GК03450015, за яким Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» «ПриватБанк» зобов`язалося надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 48150 доларів США на термін до 27 серпня 2037 року, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
За договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_4 поруки від 28 серпня 2007 року №CVІ0GК03450015 ОСОБА_4 надав поруку за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором від 28 серпня 2007 року №CVІ0GК03450015.
Згідно договору між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_3 поруки від 28 серпня 2007 року №CVІ0GК03450015/1 остання надала поруку за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором від 28 серпня 2007 року №CVІ0GК03450015.
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року у цивільній справі №713/1136/15-ц (провадження №2/713/571/16) за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CVІ0GК03450015 від 28 серпня 2007 року в сумі 38539,80 доларів США, яка складається з: 24690,66 доларів США – заборгованість за кредитом; 8310,73 доларів США – заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1414,59 доларів США – заборгованість по комісії за користування кредитом; 4123,82 долари США – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що за курсом 22,92 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15 квітня 2015 року складає 883332,22 грн.
Також рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року у цивільній справі №713/1136/15-ц (провадження №2/713/571/16) за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості встановлено припинення поруки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в силу ч.1 ст.559 ЦК України.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до статті 18 ЦПК України року судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.
За змістом частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальним правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.
Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.
Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип остаточності рішень суду і юридичної визначеності (принцип res judicata). 

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») від 28 жовтня 1999 року (п. 61).

У будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Тотожними є позови, у яких співпадають суб`єктний склад, предмет і підстава позову.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-79цс15.
За змістом висновку, зробленого у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-899цс16, закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.
Звертаючись до суду, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 21284,72 доларів США, що за курсом 28,06 відповідно до службового розпорядження НБУ складає 597249,24 грн станом на 31 березня 2020 року за кредитним договором №CVІ0GК03450015 від 28 серпня 2007 року, яка складається з наступного: 20990,85 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 293,87 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 10 лютого 2020 року по 31 березня 2020 року.
Разом із тим Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» вже зверталося до суду з позовом до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  про стягнення заборгованості за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_2 кредиту від 28 серпня 2007 року №CVІ0GК03450015.
Рішенням Вижницького районного суду від 31 жовтня 2016 року по цивільній справі №713/1136/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CVІ0GК03450015 від 28 серпня 2007 року в сумі 38539,80 доларів США, яка складається з: 24690,66 доларів США – заборгованість за кредитом; 8310,73 доларів США – заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1414,59 доларів США – заборгованість по комісії за користування кредитом; 4123,82 долари США – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що за курсом 22,92 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15 квітня 2015 року складає 883332,22 грн та судовий збір у сумі 3654,00 гривень. У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.
Предметом позову у цій справі та у справі, за наслідками розгляду якої   Вижницьким районним судом Чернівецької області  ухвалено судове рішення  31 жовтня 2016 року, є стягнення заборгованості за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_2   кредиту від 28 серпня 2007 року №CVІ0GК03450015 з підстав невиконання ОСОБА_2 умов договору кредиту. 
За таких обставин, суб`єктний склад сторін у справі, предмет та підстави позовів є тотожними. 
Тобто, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувшись у травні 2020 року з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , просило стягнути з боржника ОСОБА_2 та поручителів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_2   кредиту від 28 серпня 2007 року №CVІ0GК03450015 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 20990,85 доларів США (тіло кредиту), яка вже була стягнута рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року у цивільній справі №713/1136/15-ц.
Тотожність вимог  Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» підтверджується, зокрема, наданим Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» розрахунком заборгованості за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_2   кредиту від 28 серпня 2007 року №CVІ0GК03450015 у справі, яка переглядається, у відповідності до якого станом на час ухвалення рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року по цивільній справі №713/1136/15-ц за тілом кредиту становила саме 20990,85 доларів США, яка є незмінною з вересня 2013 року. 

Представник Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Бацей Т.М. під час апеляційного розгляду зазначила про зменшення тіла кредиту, зокрема внаслідок часткового виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року у цивільній справі №713/1136/15-ц.
Крім того, змінені обставини щодо тривалості строку невиконання ОСОБА_2 зобов`язання, наявності заборгованості станом на 31 березня 2020 року, не є обставинами якими обґрунтовуються заявлені Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» позовні вимоги та з якими пов`язується необхідність звернення до суду, а тому вони не можуть впливати на тотожність позову в цілому.
Наявність рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року у цивільній справі №713/1136/15-ц (провадження №2/713/571/16) за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості виключає можливість ухвалення іншого рішення, ніж закриття провадження у справі.
Суд першої інстанцій на вищевикладене уваги не звернув.
Ураховуючи наведене, справа за позовними вимогами Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20990,85 доларів США за кредитним договором CVІ0GК03450015 від 28 серпня 2007 підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України. 
Щодо стягнення заборгованості за договором після закінчення строку кредитування
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.
У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Звернувшись до Вижницького районного суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, який розглянуто Вижницьким районним судом Чернівецької області із постановлення рішення від 31 жовтня 2016 року, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на власний розсуд змінило умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом та використало право вимагати повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом після 31 жовтня 2016 року в зв`язку з необґрунтованістю.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
За правилами частини четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень частини першої  статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Виходячи з викладеного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2020 року в частині відмови у позові Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення тіла кредиту у розмірі 20990,85 доларів США за кредитним договором CVІ0GК03450015 від 28 серпня 2007 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині, в іншій частині Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2020 року слід залишити без змін.
Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ч.1 ст.377 ЦПК України, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2020 року в частині відмови у позові Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення тіла кредиту у розмірі 20990,85 доларів США за кредитним договором CVІ0GК03450015 від 28 серпня 2007 скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення тіла кредиту за кредитним договором CVІ0GК03450015 від 28 серпня 2007 закрити.

В решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Дата складання повного судового рішення 17 лютого 2021 року.
   
Головуючий                                                                 Н.Ю. Половінкіна

Судді                                                                                М.І. Кулянда

                                                                               О.О. Одинак