П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/1355/20	

                                                                                                                         Головуючий в І інстанції: Харченко Ю.В.
Дата та місце ухвалення рішення: 26.08.2020 р.
м. Одеса
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний  суд  в складі колегії суддів:  

                 судді – доповідача –	Шеметенко Л.П.	
судді –	Косцової І.П.  	
судді –	Осіпова Ю.В. 	
                         за участю секретаря - Коваль Т.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ФТФ» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 28.01.2020 р., -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року Приватне підприємство «ФТФ» звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 28.01.2020 року №0000815307.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що підприємством було своєчасно та у встановлених розмірах сплачено суми єдиного внеску за листопад та грудень 2019 року, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучено до позовної заяви. Позивач вважає, що з боку ПП «ФТФ» відсутні порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску, оскільки сплачені кошти були зараховані до Державного бюджету у визначений законом строк.
З огляду на зазначене, підприємство вважає, що прийняте відповідачем рішення є протиправним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року  позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків ДПС подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, Офіс великих платників податків ДПС посилався на те, що позивачем було порушено ч. 8 ст. 9  Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині своєчасної сплати єдиного внеску. Вказане порушення, як зазначає відповідач, виникло у зв`язку зі сплатою підприємством сум єдиного внеску на невідповідний рахунок, оскільки з 16.10.2019 року позивачем змінено адресу місцезнаходження та відбулась зміна обліку в контролюючому органі. Апелянт зазначає, що незважаючи на вказане підприємством здійснювалось перерахування коштів на рахунки Південного управління у м. Одесі, замість рахунків Північного управління у м. Одесі.
Також апелянт посилався на те, що 14.01.2020 року від позивача надійшла заява вих. № 2 від 10.01.2020 року, адресована начальнику Південного управління у м. Одесі ГУ ДПС в Одеській області, в якій підприємство просило, у зв`язку із зміною юридичної адреси та переведенням підприємства на облік до Офісу великих платників податків, перерахувати помилково сплачені кошти у сумі 60  033,76 грн. з рахунку відкритого на ім`я ГУ ДПС в Одеській області на рахунок, відкритий на ім`я Офісу великих платників ДПС.
З огляду на зазначене відповідач вважає, що позивачем порушено обов`язки платника, визначені пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині своєчасності сплати єдиного внеску, за що до позивача і було застосовано штраф та нараховано пеню. 
Зважаючи на викладене відповідач вважає, що рішення від 28.01.2020 року №0000815307 про застосування штрафу та пені прийнято правомірно та обґрунтовано, а тому скасуванню не підлягає.
21.12.2020 року позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому підприємство висловило незгоду з поданою Офісом великих платників податків ДПС апеляційною скаргою та просило у її задоволенні відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що приватне підприємство «ФТФ» є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
16.10.2019 року, у зв`язку зі зміною приватним підприємством «ФТФ» місцезнаходження та податкової адреси, а саме, зміни адреси з 65113, м. Одеса, вул. Академіка Корольова,33 на 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська,35, до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відповідні зміни.
Судом встановлено, що зазначене слугувало підставою для зміни контролюючого органу, в якому приватне підприємство «ФТФ» перебувало на обліку як платник єдиного внеску, а саме Південного управління у м. Одесі на Північне управління у м. Одесі.
В подальшому, приватне підприємство «ФТФ» переведено на облік до Офісу великих платників податків ДПС.
18.12.2019 року позивачем було подано до контролюючого органу Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за листопад 2019 року, відповідно до пункту 3 таблиці №1 якого платником самостійно розраховано єдиний внесок за листопад 2019 року у розмірі 57293,22 грн.
У зв`язку з вказаним, 20.12.2019 р. в інтегрованій картці платника єдиного внеску відбулось нарахування єдиного внеску на суму 57293,22грн.
Як зазначає у своєму відзиві та апеляційній скарзі відповідач, станом на 20.12.2019 року у ПП «ФТФ» існувала переплата з єдиного внеску у розмірі 1889,30 грн., а тому 20.12.2019 року у платника єдиного внеску виникла недоїмка в розмірі 55403,92 грн.
Звертаючись з позовом до суду першої інстанції ПП «ФТФ» посилалось на те, що єдиний внесок за листопад 2019 року було сплачено підприємством до державного бюджету у повному обсязі  згідно платіжних доручень:
№1108 від 01 листопада 2019 р. на суму 1889,30 грн., 
№1154 від 20 листопада 2019 р. на суму 4325,45 грн.; 
№1188 від 27 листопада 2019 р. на суму 45394,36 грн.; 
№1212 від 05 грудня 2019 р. на суму 5499,09 грн.;
№1213 від 05 грудня 2019 р. на суму 185,02 грн.
У підтвердження вказаного підприємство надало до суду копії зазначених вище платіжних доручень з відміткою банку про оплату.
16.01.2020 року приватним підприємством «ФТФ» до контролюючого органу подано Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2019 року, відповідно до пункту 3 таблиці №1 якого платником самостійно розраховано єдиний внесок за грудень 2019 року у розмірі 76414,20 грн., у зв`язку з чим в інтегрованій картці платника єдиного внеску відбулось нарахування єдиного внеску на суму 76414,20 грн.
Відповідач посилався на те, що у зв`язку з відсутністю на рахунку платника з єдиного внеску коштів для сплати єдиного внеску у повному обсязі, у ПП «ФТФ» знову виникла недоїмка в розмірі 55608,86 грн.
У підтвердження своєчасної сплати єдиного внеску за грудень 2019 року у сумі 76414,20 грн. позивачем надано до суду копії платіжних доручень: 
№1255 від 19 грудня 2019 року на суму 4629,84 грн.
№1275 від 24 грудня 2019 року на суму 64534,80 грн.; 
№1302 від 26 грудня 2019 року на суму 7064,54 грн.; 
№1303 від 26 грудня 2019 року на суму 185,02 грн. 
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Офіс ВПП ДПС посилався на те, що порушення позивачем обов`язку щодо своєчасної сплати єдиного внеску відбулось у зв`язку з перерахуванням позивачем коштів зі сплати єдиного внеску на невірний рахунок. 
У зв`язку із вказаним, 28.01.2020 року Офісом великих платників податків було прийнято рішення №0000815307 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно з яким до підприємства застосовано штрафні санкції у розмірі 22  202,55 грн., та нараховано пеню у розмірі 388,45 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішення позивач оскаржив його до суду першої інстанції.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність притягнення ПП «ФТФ» до відповідальності у вигляді штрафу та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (перерахування) єдиного внеску, з огляду на те, що підприємством доведено здійснення сплати єдиного внеску до Державного бюджету у встановлені законодавством строки. На думку суду першої інстанції, перерахування позивачем коштів у рахунок сплати єдиного внеску на невірний рахунок не може кваліфікуватись як несплата  або несвоєчасна сплата єдиного внеску.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, вважає його правильним та таким, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.
Спеціальним законодавчим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»     (надалі - Закон № 2464-VI).
Відповідно до абз.2 п.1 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.
Згідно ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску. 
Частиною 5 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).
Згідно ч.ч. 6-7 ст. 9 Закону № 2464-VI для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному податковому органу. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску;
Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку або на єдиний рахунок.
Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку або не використовують єдиний рахунок, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.
Частиною 8 статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Відповідно до частини дванадцятої статті 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. 
Положеннями ч. 10 ст. 9 Закону № 2464-VI закріплено, що днем сплати єдиного внеску вважається: 
1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 
2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі (ч.10 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
Згідно ч.11 ст.9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до частини 10, пункту 2 частини 11 статті 25 вказаного Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Пунтом1 розділу VII Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015року №449, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015року за №508/26953, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.
Вказаним порядком передбачено, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені складається за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.
Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу.
При застосуванні штрафів приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.
В ході розгляду справи встановлено та не заперечувалось сторонами, що приватним підприємством «ФТФ» протягом листопада-грудня 2019 року здійснювалась сплата єдиного внеску у сумах, визначених підприємством у поданих до контролюючого органу Звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно платіжних доручень, копії яких долучені до матеріалів справи.
З досліджених платіжних доручень, наданих позивачем у підтвердження своєчасності сплати єдиного внеску, судом встановлено, що дійсно приватним підприємством «ФТФ» у платіжних дорученнях було помилково зазначено рахунок, який призначений для обслуговування коштів єдиного внеску підприємств Південного управління у м. Одесі, а не відповідний рахунок, призначений для обслуговував коштів єдиного внеску підприємств Північного управління у м. Одесі.
Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що штрафні санкції застосовуються у разі саме несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок.
Згідно правового висновку Верховного Суду, висловленого при розгляді аналогічних спорів, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів.
Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі №821/1897/17,  від 10 квітня 2020 року у справі № 821/844/17.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що з аналізу норм Бюджетного Кодексу України та Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженим Наказом Державного казначейства України від 26.06.2002року №122 слідує, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок та є доходами державного бюджету, які визнаються зарахованими до бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
Таким чином, сплата єдиного внеску у визначені законодавством строки хоч і на невірний рахунок не може кваліфікуватись як несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем, як платником ЄСВ, не було допущено протиправної бездіяльності щодо сплати узгоджених сум єдиного внеску, як і не допущено порушення вимог чинного законодавства щодо своєчасності сплати сум єдиного внеску. Крім того, позивачем було вчинено усіх дій направлених на виправлення допущених ним помилок при сплаті сум ЄСВ за листопад-грудень 2019 року, а тому підстави для накладення на позивача штрафних санкцій та нарахування пені відсутні.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно протиправності та необґрунтованості оскаржуваного рішення Офісу великих платників ДПС про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 28.01.2020 року №0000815307.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених  ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі  28.01.2021 р. 

Суддя – доповідач:                                                                                     Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                           І.П. Косцова

Суддя:                                                                                                           Ю.В. Осіпов