Ухвала
26 січня 2021 року
м. Київ
справа № 210/2646/20
провадження № 61-19644ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», в інтересах якого діє адвокат Стаднік Яна Вікторівна, на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «АрселорМіттал Кривий Ріг» з позовом про стягнення моральної шкоди у розмірі 170 000 грн.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнено з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 130 000 грн моральної шкоди. 
У іншій частині позову відмовлено.
Стягнено з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 1 500 грн.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року апеляційну скаргу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишено без задоволення, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2020 року - без змін. 
Зі змісту оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року вбачається, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про малозначність даної справи. 
29 грудня 2020 року до Верховного Суду подана касаційна скаргаПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», в інтересах якого діє адвокат Стаднік Я. В.,в якій заявник просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становить 2 102 грн.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що ціна позову  ОСОБА_1 складає 170 000 грн.  
У даній справі ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100=210 200 грн).
Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.
Право на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року заявник обґрунтовує тим, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має для нього виняткове значення та становить значний суспільний інтерес.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої 
статті 389 ЦПК України.
Касаційний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, дійшов висновку, що обґрунтування, які вона містить, не підтверджують наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження. 
Необхідність розгляду справи в касаційному порядку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» мотивувало тим, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики стосовно правонаступництва майнових прав і обов`язків Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова», оскільки суди раніше дотримувалися іншої позиції, ніж апеляційний суд в цій справі, щодо цього питання. 
Крім того, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», оскільки у зв`язку з ухваленням оскаржуваних судових рішень у підприємства виник обов`язок компенсації моральної шкоди позивачу, яку завдано професійним захворюванням.
Твердження заявника не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання заявника на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року у справі № 212/2526/16-ц, при розгляді якої судом апеляційної інстанції з наданих сторонами доказів не установлено факт правонаступництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» по відношенню до Криворізького державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова», відхиляються касаційним судом, оскільки у справі № 210/2646/20 апеляційним судом установлено, що на момент передачі до складу Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» майна державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» закон передбачав перехід прав та обов`язків від однієї юридичної особи до іншої з моменту переходу майна особи від однієї особи до іншої, а тому ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», як правонаступник Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», являється також правонаступником шахти «Північна» Рудоуправління імені Кірова ВО «Кривбасруда». 
Доводи заявника полягають у його незгоді з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Зазначені заявником у касаційній скарзі обставини, передбачені підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, обґрунтовані тим, що вирішення справи Верховним Судом має виняткове значення для нього та справа становить значний суспільний інтерес. Вказані доводи касаційної скарги не містять правових підстав для розгляду малозначної справи в касаційному порядку. Незгода заявника з діями позивача або з оскаржуваними судовими рішеннями у цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є. Посилання заявника на те, що вказана справа становить значний суспільний інтересє безпідставними. Заявником не наведено логічного обґрунтування таких тверджень і вказане не є обставиною, яка впливає на визначення справи як такої, що становить значний суспільний інтерес.
З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що розгляд касаційної скарги ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», в інтересах якого діє адвокат Стаднік Я. В., забезпечить єдність судової практики і є пріоритетним у порівнянні з малозначним характером справи.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Зазначене відповідає і Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 5 квітня 2018 року).
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, і наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої 
статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовано, а судом не встановлено, відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі. 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», в інтересах якого діє адвокат Стаднік Яна Вікторівна, на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                        С. О. Карпенко 
В. М. Ігнатенко 
В. А. Стрільчук