П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/3288/20	

                                                                                                                  Головуючий першої інстанції  Аракелян М.М.
                                                                                        Час та місце ухвалення судового рішення « 15:23», м. Одеса
                                                                                                 Повний текст судового рішення складений 27.10.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

25.04.2020р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ)  «Марін Контейнер Сервіс ЛТД»  звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 08.04.2020р. №№0010540501 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями на суму 332090грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 167166грн.; 0010530505 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 1527811,10грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 882958,99грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 644852,11грн.; 0010500505 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1700грн. за порушення п.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України.
Позовні вимоги  обґрунтовані тим, що всі господарські  правовідносини позивача з контрагентами дійсно мали реальний характер, за якими наявні первинні документи та відсутні будь-які підстави для висновку про порушення норм чинного законодавства. Ствердження відповідача про безтоварність спірних господарських операцій не відповідають дійсності та спростовуються наданими до перевірки документами. Крім того, нерезиденти на користь яких виплачувалися доходи звільнені від нарахування та сплати податків на підставі п.103.4 ст.103 Податкового кодексу України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2020р. позов задоволений.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції при вирішені справи обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів  вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 19.02.2020р. по 11.03.2020р. на підставі направлень від 18.02.20120р. №№629/05-01, 630/05-01, 631/05-01, 632/05-01, 633/05-01, 634/05-01, 635/05-01, 636/05-01, посадовими особами відповідача згідно з пп.20.1.4. п.20.1. ст.20, п.77.1. ст.77 Податкового кодексу України, наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 05.02.2020р. №351, проведено документальну планову виїзну перевірку «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2017р. по 30.09.2019р., валютного законодавства за період з 01.01.2017р. по 30.09.2019р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017р. по 30.09.2019р. та іншого законодавства за період з 01.01.2017р. по 30.09.2019р.
За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складений акт №366/15-32-05-09/3297227 від 18.03.2020р., яким встановлено порушення позивачем п.44.1. ст.44, п.198.1, п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість у загальній сумі 332090грн., в т.ч. липень 2017р. - 77744грн., вересень 2017р. - 41340грн., грудень 2017р. - 53777грн., березень 2018р. - 17910грн.; грудень 2018р. - 3883грн., березень 2019р. - 97950грн., квітень 2019р. - 39486грн.;
п.141.4.4. п.141.4. ст.141 Податкового кодексу України в частині неутримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 6% від суми сплаченого доходу нерезиденту, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 882958,99грн., у т.ч. за 2017р.               - 160280,71грн., 2018р. - 18996,55грн., 2019р. - 703681,73грн.;
п.п.16.1.3, п.16.1 ст.16, п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015р. №897 в частині неподання Податкової декларації (додатку ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за 2017р., 2018р.                            /т.1 а.с.34-83/
На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області винесені податкові повідомлення-рішення від 08.04.2020р. №№0010540501 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями на суму 332090грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 167166грн.; 0010530505 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 1527811,10грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 882958,99грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 644852,11грн.; 0010500505 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1700грн. за порушення п.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України. /т.1 а.с.96-98/
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.
Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені  ст.44 Податкового кодексу України (надалі - ПК України). 
Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає  Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  .
Відповідно до  ст.1 цього Закону  первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення;   господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.
За змістом ч.ч.1-2  ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. 
Відповідно до ч.1  ст.626 Цивільного кодексу України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.
Відповідно до наведеного визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами  ПК України.
Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно п.198.3 ст.198 ПК України   податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до  статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1  ст.193  цього  Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11  ст.201  цього  Кодексу.
Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1  цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1  цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту, і як наслідок врахування при від`ємному значенні, є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
Судом встановлено, що одним з предметів документальної планової    виїзної перевірки позивача було дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентами ТОВ «Альфа-Форвард» та ТОВ «Єс Ди Ем Експерт».
25.07.2017р. між ТОВ «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» (клієнт) та ТОВ «Альфа - Форвард» (експедитор) був укладений договір транспортного експедирування №0099, згідно умов якого клієнт доручає, а експедитор зобов`язується організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України та в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг клієнту за згодою сторін. /т.1 а.с.110-113/
На підтвердження здійснення відповідних господарських операцій між ТОВ «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» та ТОВ «Альфа - Форвард» до суду надано: рахунки на оплату; /т.1 а.с.114-137/ податкові накладні; /т.1 а.с.138-189/ акти надання послуг, міжнародні товарно-транспортні накладні; /т.1 а.с.190-255, т.2 а.с.1-62/ платіжні доручення та банківські виписки. /т.2 а.с.63-102/
Також, 15.07.2017р. між ТОВ «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» (експедитор) та ТОВ «Єс Ди Ем Експерт» (перевізник) був укладений договір на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні №15/07/2017, згідно умов якого перевізник зобов`язується виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язані з перевезенням вантажів, а саме: забезпечення оптимального транспортного обслуговування; оформлення, відправка і/або отримання товарно-транспортних та інших документів, необхідних для перевезення вантажів; забезпечення оптимізації руху вантажів з метою мінімального рівня витрат; організація перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України і в міжнародному сполученні; страхування вантажів та своєї відповідальності; забезпечення підготовки та додаткового обладнання транспортних засобів і вантажів відповідно до вимог нормативно-правових актів; забезпечення схоронності вантажів під час їх перевезення. /т.2 а.с.103-109/
На підтвердження здійснення відповідних господарських операцій між ТОВ «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» та ТОВ «Єс Ди Ем Експерт» до суду надано: рахунки на оплату; /т.2 а.с.110-114/ податкові накладні; /т.2 а.с.115-126/ акти надання послуг, міжнародні товарно-транспортні накладні. /т.2 а.с.127-166/.
Відповідно до п.п.83.1.2. п. 83.1 ст. 83 ПК, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є, зокрема, податкова інформація.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про інформацію», податкова інформація                        - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України. Правовий режим податкової інформації визначається ПК України та іншими законами.
Згідно із п.74.1. ст.74 ПК  України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.
З аналізу вищевказаних норм випливає, що контролюючий орган під час проведення перевірок використовує наявну податкову інформацію щодо платника податків з метою встановлення порушень ним податкового та іншого законодавства, обов`язок контролю за яким покладено на такий орган.
Згідно інформаційних систем ДПС України встановлено, що 07.10.2019р. у ТОВ «Альфа-Форвард» змінився керівник з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 та починаючи з жовтня 2019р. підприємство перестало звітувати до податкових органів. 
Так, СУФР ГУ ДФС у м. Києві здійснює досудове розслідування кримінального провадження №32018100000000159  від 27.09.2018р. щодо вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.205, ч.5 ст.27, ч.1 ст.205, ч.3 ст.209, ч.3 ст. 212 КК України. В ході досудового розслідування зібрано інформацію про те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені слідством особи, здійснили у 2018-2019 роках, на підставних осіб, придбання/реєстрацію ТОВ «Альфа-Форвард», а також ТОВ «Абігдон плюс», ТОВ «Альянс гранд АС», ТОВ «Елемент Трейд», ТОВ «Кріт Про», ТОВ «Макротайм», ТОВ «Агрострейд», ТОВ «НК ТРЕЙД.», ТОВ «Опт Сільгосппостач» та в подальшому використовували дані підприємства з метою прикриття незаконної діяльності, що полягає у незаконному формуванні податкового кредиту іншим СГД, отриманого від імпорту товарів, який фактично реалізується за готівку без документального оформлення, на загальну суму більше 7 млн. грн., чим заподіяно велику матеріальну шкоду державі.
Наявність інформації щодо незаконного формування податкового кредиту групою підприємств зареєстрованих/придбаних на підставних осіб в тому числі ТОВ «Альфа-Форвард», є підставою вважати, що операції з перерахування коштів за автотранспортні послуги на розрахунковий рахунок підприємства за ознаками ризиковості ТОВ «Альфа-Форвард» в сумі 988342,54грн. (ПДВ 164723,75 грн.) мають ознаки нереальності виконання робіт, у зв`язку із чим такі операції можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом та потребують подальшого відпрацювання в рамках чинного законодавства.

Згідно інформаційних систем ДПС України, ТОВ «Єс Ди Ем Експерт» у 2017р. не подано декларацію з податку на прибуток. Фінансовий звіт ТОВ «Єс Ди Ем Експерт» за 2017р. відсутній, що унеможливлює встановлення наявності основних засобів у підприємства.
Крім того, 07.10.2019р. у ТОВ «Єс Ди Ем Експерт»  змінився керівник з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 та починаючи з січня 2018р. підприємство перестало звітувати до податкових органів. 
Згідно матеріалів кримінального провадження №42017000000002780 від 30.08.2017р., відкрито провадження за фактами вчинення за попередньою змовою групою осіб фіктивного підприємництва; фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів; підроблення групою осіб документів по створенню (придбанню) ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.358, ч.2 ст.209, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 2017р. по теперішній час групою осіб за попередньою змовою між собою, без наміру здійснювати підприємницьку діяльність, створено та придбано ряд суб`єктів підприємницької діяльності ТОВ «Єс Ди Ем Експерт», а також ТОВ «Актив Постач», ТОВ «Укрекспопро», ТОВ «Побутторг Компані», ТОВ «ЖБК-Інжиніринг», та інші, з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягає у формуванні необґрунтованого податкового кредиту підприємствам - вигодонабувачам для мінімізації податкових зобов`язань.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо нереальності господарських операцій контрагентами ТОВ «Альфа-Форвард» та ТОВ «Єс Ди Ем Експерт», що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту, через що вбачається документальне оформлення безтоварних операцій по ланцюгу постачання з метою введення в обіг (легалізації) товарів (послуг) невідомого походження.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, надані позивачем первинні документи не є такими, оскільки не підтверджують фактичне здійснення господарської операції та рух активів відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88., а тому ТОВ «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» в порушення п.44.1. ст.44, п.198.1, п.198.3. ст.198 ПК України занижено податкові зобов`язання з  податку на додану вартість за період на загальну суму 332090грн., в т.ч. липень 2017р. - 77744грн., вересень 2017р. - 41340грн., грудень 2017р. - 53777грн., березень 2018р. - 17910грн.; грудень 2018р. - 3883грн., березень 2019р. - 97950грн., квітень 2019р. - 39486грн..
Отже, податковим органом правомірно винесено податкове-повідомлення рішення від 08.04.2020р. №№0010540501 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями на суму 332090грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 167166грн.

Щодо встановлення податковою перевіркою порушення позивачем п.141.4.4. п.141.4. ст.141 ПК України в частині неутримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 6% від суми сплаченого доходу нерезиденту, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 882958,99грн., колегія суддів приходить до наступного.
Особливості оподаткування окремих видів діяльності та операцій встановлено статтею 141 Податкового кодексу України.
Відповідно до п.п.141.4.1. п.141.4. ст.141 ПК України, доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є, зокрема фрахт.
Згідно п.п.14.1.260 п.14.1 ст.14 ПК України, фрахт - винагорода (компенсація), що сплачується за договорами перевезення, найму або піднайму судна або транспортного засобу (їх частин) для: перевезення вантажів та пасажирів морськими або повітряними суднами: перевезення вантажів залізничним або автомобільним транспортом.
Відповідно до пп.141.4.4 п.141.4 ст.141 ПК України, сума фрахту, що сплачується резидентом нерезиденту за договорами фрахту, оподатковується за ставкою 6 відсотків у джерела виплати таких доходів за рахунок цих доходів.
Пунктом 103.1 ст.103 ПК України визначено, що застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.
Згідно п.103.2 ст.103 ПК України, особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.
Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами п.103.4 цієї статті.
Згідно п.103.3 ст.103 ПК України бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.
Відповідно до п.103.4 ст.103 ПК України, підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених п.п.103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.
Пунктом 103.5 ст.103 ПК України передбачено, що довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.
01.03.2017р. між ТОВ «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» (клієнт) та нерезидентом HESION GLOBALLOGISTICS LIMITED, Китай (експедитор) укладено контракт №МКС/2017/03, предметом якого були відносини між експедитором і клієнтом, які виникали при організації та здійсненні експедитором за заявками клієнта, міжнародних перевезень вантажів, а також при наданні пов`язаних з цим додаткових послуг. /т.2 а.с.167-173/
Податковою перевіркою встановлено порушення п.п.141.4.4 п.141.4 ст141 ПК України в частині неутримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 6% від суми сплаченого доходу нерезиденту HESION GLOBALLOGISTICS LIMITED, Китай, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента в сумі 13975,91грн. за 2017 рік.
Разом з тим, на виконання вимог п.103.3., п.103.5 ст.103 ПК України до перевірки HESION GLOBALLOGISTICS LIMITED», Китай, надано нотаріально засвідчений переклад свідоцтва про статус китайського податкового резидента, виданого Місцево - податковим управлінням м. Шенчжень, від 26.03.2017р. № 1440303201700151, за податковий - 2017 рік, якою засвідчується, що вищевказаний платник податків є китайським податковим резидентом згідно угоди про усунення подвійного оподаткування, укладеного між Китайською Народною Республікою та Україною (угода між Урядом України і Урядом Китайської Народної Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно, ратифікована Україною 12.07.1997р., набрала чинності 18.10.96р.). Довідка підписана начальником місцево-податкового управління м. Женчжень - Цянь Юн. /т.2 а.с.174-176/

01.03.2017р. між ТОВ «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» (партнер 2) та SHENZHN HUNICORN FREIGHT SERVICE CO.LTD, Китай (партнер 1) укладений договір №20170301/А-2017, предметом якого є здійснення співробітництва по транспортно - експедиторському обслуговуванню перевезень різними видами транспорту зовнішньоторговельних вантажів, в тому числі в контейнерах, що обслуговуються сторонами. /т.2 а.с.177-183/
Податковою перевіркою встановлено, що відповідно до виставлених рахунків, коносаментів позивачем отримано послуг від нерезидента на суму 55456 доларів США (1472383,78грн.), але не утримано та не перераховано до бюджету податку за ставкою 6% від суми сплаченого доходу нерезиденту.
На виконання вимог п.103.3., п.103.5 ст.103 ПК України до перевірки HESION SHENZHN HUNICORN FREIGHT SERVICE CO.LTD, Китай надано нотаріально засвідчений переклад свідоцтва про статус китайського податкового резидента, видане Місцево - податковим управлінням м. Шенчжень, від 10.12.2018р. № 1440303201800121, за податковий - 2017 рік, якою засвідчується, що вищевказаний платник податків є китайським податковим резидентом згідно угоди про усунення подвійного оподаткування, укладеного між Китайською Народною Республікою та Україною (угода між Урядом України і Урядом Китайської Народної Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно, ратифікована Україною 12.07.1997р., набрала чинності 18.10.96р.). Довідка підписана начальником місцево-податкового управління м. Женчжень - Цянь Юн; /т.2 а.с.184-186/
Свідоцтво про статус китайського податкового резидента, видане місцево - податковим управлінням м.Шенчжень, від 12.10.2018р. № 1740303201900123, за податковий - 2018 рік, якою засвідчується, що вищевказаний платник податків є китайським податковим резидентом згідно угоди про усунення подвійного оподаткування, укладеного між Китайською Народною Республікою та Україною (угода між Урядом України і Урядом Китайської Народної Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно, ратифікована Україною 12.07.1997р., набрала чинності 18.10.96р.). Довідка підписана начальником місцево-податкового управління м. Женчжень - Цянь Юн. /т.2 а.с.187-190/

02.10.2017р. між ТОВ «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» (замовник) та LEKKI LADUNEK SP.ZOO, Польща (експедитор) укладений договір №02/10/2017, предметом якого є здійснення експедитором за рахунок замовника операцій з транспортно - експедиторського обслуговування вантажів замовника різними видами транспорту. Експедитор від свого імені має право залучати треті сторони для виконання робіт, згідно з договором. /т.2 а.с.191-195/
Податковою перевіркою встановлено, що відповідно до виставлених рахунків, коносаментів отримано послуги від нерезидента LEKKI LADUNEK SP.ZOO, Польща в сумі 47240 доларів США (1251492,05грн.), але не утримано та не перераховано до бюджету податку за ставкою 6% від суми сплаченого доходу нерезиденту.
На виконання вимог п.103.3., п.103.5 ст.103 ПК України до перевірки LEKKI LADUNEK SP.ZOO, Польща надано нотаріально засвідчений переклад довідки про місце проживання або місцеперебування за податковою метою (свідоцтво місця проживання), від 21.12.2017 №1213 - ОВ-4.4060.35.2017, видана податковим управлінням Краків - Щрудмєщчє, відносно компанії - LEKKI LADUNEK SP.ZOO, Польща, податковий ідентифікатор ІПН НОМЕР_1 , за податковий рік - 2017. Засвідчує ідентифікаційні дані, місце проживання і підлягає необмеженому податковому зобов`язанню в межах конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Польща про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень від 12.01.1993р., що набрала чинності в Україні 11.03.1994р. Довідка підписана старшим податковим комісаром Ядвіга Боровська - Купуста. /т.2 а.с.196-199/

Між «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» (клієнт) та нерезидентом ZIM INTEGRATED SHIPPING SERVICES LTD, Ізраїль (лінія), укладені наступні договори:
від 01.01.2017р. №119/01-17Н, предметом якого є зобов`язання лінії за завданням клієнта надати послуги морського транспортного перевезення вантажу клієнта в ISO - стандартних морських контейнерах, які знаходяться у власності або в користуванні лінії на будь-яких законних підставах; /т.2 а.с.200-208/
від 12.03.2019р. №346/03-19Н, предметом якого є зобов`язання лінії за завданням клієнта надати послуги морського транспортного перевезення вантажу клієнта в ISO - стандартних морських контейнерах, які знаходяться у власності або в користуванні лінії на будь-яких законних підставах. /т.2 а.с.215-224/
Податковою перевіркою встановлено, що Під час здійснення виплат на користь компанії ZIM INTEGRATED SHIPPING SERVICES LTD, Ізраїль) доходів із джерелом їх походження з України, позивачем не утримувало та не сплачено до бюджету податок на прибуток іноземних юридичних осіб.
На виконання вимог п.103.3., п.103.5 ст.103 ПК України до перевірки ZIM INTEGRATED SHIPPING SERVICES LTD, Ізраїль надано нотаріально засвідчений переклад свідоцтва про статус податкового резидента від 04.01.2017р., за 2017 податковий рік, платник податків знаходиться в Ізраїлі, що підлягає оподаткуванню в Ізраїлі в сенсі конвенції між Урядом України і Урядом Держави Ізраїль, реєстраційний номер 520015041, видано податковою службою округ Хайфи Міністерства фінансів Держави Ізраїль, підписана податковим інспектором Йосі Бахула. /т.2 а.с.211-214/
Відповідно до свідоцтва про статус податкового резидента від 07.01.2019р., за 2019 податковий рік, платник податків є компанією - резидентом Ізраїлю, що підлягає оподаткуванню в Ізраїлі у сенсі конвенції між Урядом України і Урядом Держави Ізраїль про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи та капітал від 26.11.2003р., ратифікована Україною 16.03.2006р., що набрала чинності 20.04.2006р., реєстраційний номер 520015041, видано бюро податкової оцінки м. Хайфа, підписана заступником експерта з податкової оцінки Ярон Хошковер. Свідоцтво засвідчено апостилем від 20.01.2019р. № 85717, що засвідчує підпис та печатку нотаріусу Аміра Коен - Дора, засвідчений у Магістральному суді м. Хайфа, посадовою особою, призначеною Міністерством юстиції - Шимон Дадон. /т.2 а.с.226-231/

Між ТОВ «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» (замовник) та нерезидентом CARGOTEX LOGISTIC LTD, Великобританія  (експедитор) укладені наступні договори:
від 05.08.2015р. №ODS-05-08-15, предметом якого є здійснення експедитором за рахунок замовника операцій по транспортно - експедиторському обслуговуванню вантажів замовника різними видами транспорту. Експедитор від свого імені має право залучати треті сторони для виконання робіт, згідно з договором; /т.2 а.с.232-236/
від 17.05.2018р. №ODS-17-05-18, предметом якого - здійснення агентом за рахунок замовника операцій по транспортно - експедиторському обслуговування вантажів замовника різними видами транспорту. Агент від свого імені має право залучати треті сторони для виконання робіт, згідно з договором. /т.2 а.с.237-241/
Податковою перевіркою встановлено, що на виконання вимог договору від 05.08.2015р. №ODS-05-08-15, позивачем перераховано на користь нерезидента CARGOTEX LOGISTIC LTD, Великобританія  у сумі 987455 доларів США (26060105,80грн.) та 58340 євро (1851921,66грн.), але не утримано та не перераховано до бюджету податку за ставкою 6% від суми сплаченого доходу нерезиденту. На виконання вимог договору від 17.05.2018р. № ODS-17-05-18, позивачем перераховано на користь нерезидента 66570 доларів США (1867686,77грн.) за 2018р.
На виконання вимог п.103.3., п.103.5 ст.103 ПК України до перевірки CARGOTEX LOGISTIC LTD, Великобританія надано нотаріально засвідчений переклад свідоцтва про статус резидента в Сполученому Королівстві Великобританії від 03.07.2017р.                                        №ВТ/СТServices/Т5917/720, за податковий рік - 2017, є дійсно резидентом Сполученого Королівства Великобританії згідно зі ст. 4 Конвенції, яка діє між Сполученим Королівством та Україною, унікальна податкова довідка 2720019134, видано Управлінням з податкових та митних зборів її Величності та підписана Дж.Еі.Пауел - податковим інспектором Управління з податків та митних зборів, апостильовано від 06.07.2017р. № АРО-422347 
Відповідно до свідоцтва про статус резидента в Сполученому Королівстві Великобританії від 26.01.2018р. № ВХ91АХ, за податковий рік - 2018, вищезазначена компанія є резидентом Сполученого Королівства Великобританії згідно зі ст. 4 Конвенції, укладеною між Великобританією та Україною, індивідуальний номер платника податків НОМЕР_2 , видано Управлінням зборів корпоративного податку Державного управління Великобританії з податкових та митних зборів та підписана ОСОБА_11 уповноваженою посадовою особою податкового органу, апостильоване від 12.02.2018р. № АРО-734229;
Довідки про резидентство Сполученого Королівства від 22.01.2019р. за податковий рік - 2019, засвідчують, що компанія «CARGOTEX LOGISTIC LTD» є резидентом Сполученого Королівства відповідно до ст. 4 Конвенції, яка діє між Сполученим Королівством та Україною, унікальний номер платника податків НОМЕР_2 , видана податково - митною службою її Величності та підписана К Мей, апостильована 01.02.2019р. № АРО-1289288. /Т.2 а.с.242-248/
Україна є учасницею багатосторонніх Конвенцій та Угод про уникнення подвійного оподаткування, укладених з Китайською Народною Республікою, Республікою Польщею, Ізраїлем, Сполученим Королівством Великобританії, Турецькою Республікою тощо, відповідно до положень яких документи, що на території однієї з договірних сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення.
Наявні в матеріалах справи свідоцтва та довідки щодо контрагентів позивача, що надавалися податковому органу до перевірки, є належним доказом в розумінні п.103.4 ст.103 ПК України того, що вищезазначені компанії є резидентами третіх держав у розумінні Конвенцій та Угод про уникнення подвійного оподаткування, укладених з Китайською Народною Республікою, Республікою Польщею, Ізраїлем, Сполученим Королівством Великобританії, Турецькою Республікою.
При цьому, апелянт не зазначає, чому наявність вказаних документів, на його переконання, не свідчить про звільнення від сплати податку за нерезидентів. 
Крім того. як вбачається з податкового повідомлення-рішення від 08.04.2020р. №0010530505, контролюючим органом збільшено позивачу грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, в той час як податок на доходи нерезидента - юридичної особи відноситься до податку на прибуток.
З огляду на викладене, висновок податкового органу про порушення позивачем пп.141.4.4 п.141.4 ст.141 ПК України є необґрунтованим, що свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 08.04.2020р. №0010530505.

Згідно п.п.16.1.3. п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;
Відповідно до п.103.9. ст.103 ПК України особа, яка виплачує доходи нерезидентові, зобов`язана у разі здійснення у звітному періоді (кварталі) виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України подавати контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.
Інформацію про виплачені доходи нерезидентам, суми утриманого з них податку та застосовану для оподаткування ставку платники зазначають у додатку до податкової декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 2015 року № 897 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств», а саме розрахунку (звіті) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (додаток ПН до Декларації).
Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною. 
Абзацом 2 п.48.1 ст.48 ПК України визначено, що форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.
У зв`язку з наявністю у ТОВ «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України, підприємство було зобов`язано подавати контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, а тому в зв`язку з невиконанням даного обов`язку позивачем,  податкове повідомлення - рішення від 08.04.2020р. №0010500505 про нарахування суми штрафних санкцій (штрафу) у розмірі 1700грн. є правомірним.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
          Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Згідно з ч.9  ст.139 КАС України        при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. 
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, враховуючи надані стороною позивача докази понесення витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, зміст і обсяг наданих матеріалів до судів першої та апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтовану необхідність зменшення розміру таких витрат до 5000грн., з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає частковому скасуванню.
Керуючись ст.ст. 139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року скасувати в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 08.04.2020р. №№0010540501; 0010500505; стягнення судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 21020грн., та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 40000грн.
Ухвалити у цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.04.2020р. №№0010540501; 0010500505.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Марін Контейнер Сервіс ЛТД» суму сплаченого судового збору в розмірі 13552 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві)грн. 47 коп., витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 (п`ять тисяч)грн.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.