КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                        У К Р А Ї Н И
 
19 лютого 2021 року                                                                                                         м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                  Васильєва М.А., 
за участю:
потерпілого                                                                                             ОСОБА_1                                                                                            
захисника                                                                                                       Маркіна С.Г.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності               ,                                                ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Оболонського  районного суду м. Києва від 23 листопада  2020 року, якою
                 ОСОБА_2 ,
                ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючий на посаді вантажника в Молокозаводі           «Селянське молоко», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого                                ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., стягнуто судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп., 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 25 серпня 2020 року близько 18.56 год. в м. Києві по вул. Новокостянтинівська, 13/10, керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz 311D» державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Renault 21» державний номерний знак НОМЕР_2 , який у некерованому стані скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda CR-V» державний номерний знак НОМЕР_3 , в результаті чого усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3 (б), 12.1, 12.3 ПДР України.
 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду  як незаконну.
Апелянт посилається на те, що з оскаржуваною постановою неможливо погодитись, оскільки після ДТП на місце пригоди прибули працівники поліції, які оцінили ситуацію, подивились відеозапис ДТП і не виявили в його діях складу адміністративного правопорушення, адміністративний протокол щодо нього не складався. Суд чомусь не звернув увагу на той факт, що адміністративний протокол на нього був складений 2 листопада 2020 року, через два з половиною місяці після ДТП. 
Як вказав апелянт, його викликали до Оболонського РУ ГУ 2 листопада 2020 року, склали щодо нього адміністративний протокол, вилучили посвідчення водія. Працівник поліції пояснив причину визнання його винним в ДТП, а саме винний в ДТП водій не з`явився на виклик до поліції, а він ( ОСОБА_2 ) мав необережність з`явитися на виклик і за це поплатився.
Також апелянт акцентує увагу на тому, що 25 серпня 2020 року о 18.50 годині він, керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz 311D» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Новокостянтинівській в м. Києві. Навпроти будинку 13/10 на його смугу руху різко виїхав автомобіль «КІА-СПРТЕЙДЖ» державний номерний знак НОМЕР_4 чорного кольору. Уникаючи лобового зіткнення із вказаним автомобілем, він ( ОСОБА_2 ) повернув кермо та натиснув на гальма. Від цього маневру його автомобіль став некерованим, автомобіль занесло та автомобіль ударився в припарковані автомобілі. Він ( ОСОБА_2 ) уникав більшої небезпеки. При зіткненні з автомобілем «КІА» на швидкості міг постраждати як він ( ОСОБА_2 ), так і водій автомобіля «КІА» та інші водії, які рухались у попутному напрямку. Водій, який перебуває у стані аварійної ситуації, діє на свій розсуд, щоб зберегти життя собі та іншим учасникам дорожнього руху. Його ( ОСОБА_2 ) дії не перебувають у причинному зв`язку із вказаним ДТП та наслідками, які настали.
Крім того, апелянт закцентував увагу на тому, що водій автомобіля «КІА-SPORTGA» державний номерний знак НОМЕР_4 не з`явився на виклик до поліції і тому не був притягнутий до адміністративної відповідальності.
 
Заслухавши доповідь судді, позицію ОСОБА_2 та його захисника Маркіна С.Г., які підтримали доводи апеляційної скарги, вислухавши потерпілого ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи, а також докази, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку. 
 
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, послався на те, що керував транспортним засобом «Mercedes Benz 311 D» державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Новокостянтинівська в напрямку Подолу. Дорога собою являла 3 смуги руху. Він ( ОСОБА_2 ) рухався в крайній лівій смузі. Швидкість руху транспортного засобу під його керуванням становила - 70-80 км/год., та  він продовжував рухатись у своїй смузі. Раптово перед його транспортним засобом транспортний засіб «КІА», не увімкнувши покажчик повороту,  різко перелаштувався у його ( ОСОБА_2 ) смугу руху, і, вказаний автомобіль, як зрозумів ОСОБА_2 , ще й призупинився. Для того, щоб уникнути зіткнення, він ( ОСОБА_2 ) вивернув кермо праворуч, а застосування екстреного гальмування не виправило б ситуацію, оскільки автомобіль «КІА» був надто близько до його транспортного засобу. На зустрічну смугу транспортного потоку він не міг виїхати, так як були б важчі наслідки, там був дуже щільний потік транспорту. Після того, як  сталася дорожньо-транспортна пригода,  водій транспортного засобу «КІА» зупинився, та запитав, чи все добре. Викликали патрульну поліцію,  але, водій транспортного засобу «КІА» на місці пригоди був близько 5 хвилин  та поїхав з місця пригоди, не дочекавшись працівників поліції,  при цьому, своїх контактних даних не залишив.
 
Захисник Маркін С.Г. підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі, пояснив, що дії водія транспортного засобу «КІА» становили небезпеку для руху транспортного засобу «Mercedes Benz 311 D» під керуванням ОСОБА_2 . Водій транспортного засобу «КІА» не виконав вимоги п. 10.3 ПДР України, а також при перелаштуванні у транспортному засобі «КІА» не було увімкнено покажчики повороту, водій вказаного транспортного засобу раптово виїхав на смугу руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 . На переконання захисника, першопричина ДТП знаходиться саме в діях водія транспортного засобу «КІА», який порушив                        п. 10.3 ПДР України. Що стосується швидкості руху транспортного засобу під керуванням        ОСОБА_2 , то, захисник зауважив на тому, що швидкість руху перевищена в межах допустимої норми, в діях водія ОСОБА_2 відсутній причинно-наслідковий зв`язок з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Саме транспортний засіб «КІА» створив аварійну ситуацію, що призвела до дорожньо-транспортної пригоди.
 
Потерпілий ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, послався на те, що водій ОСОБА_2 не дотримався безпечної швидкості руху в населеному пункті, не врахував дорожню обстановку, було мокра дорога, що призвело до заносу. На переконання потерпілого, причинно-наслідковий зв`язок знаходиться саме в діях водія ОСОБА_2 , а що стосується дій водія транспортного засобу «КІА»,  то йому  важко сказати, адже таке питання необхідно ставити перед працівниками патрульної поліції. В даній дорожньо-транспортній пригоді, на переконання потерпілого, винуватий водій ОСОБА_2 .
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
 
Згідно до положень ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених судом першої інстанції, є законним та обґрунтованим.
 
Відповідно до матеріалів справи  відносно ОСОБА_2 2 листопада 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 120491, згідно з яким                  ОСОБА_2 25 серпня 2020 року близько 18 год. 56 хв. в м. Києві по вул. Новокостянтинівська, 13/10, керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz 311 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Renault 21», державний номерний знак НОМЕР_2 , який у некерованому стані скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_3 , в результаті чого усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3 (б), 12.1, 12.3 ПДР України (ас. 1).
 
З дослідженого в суді апеляційної інстанції відеозапису дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 серпня 2020 року,  вбачається, що автомобіль рух «Mercedes Benz 311 D» державний номерний знак НОМЕР_1 рухається у крайній лівій смузі. Раптово виїжджає автомобіль «КІА» державний номерний знак НОМЕР_4 , який без ввімкнення покажчика повороту під кутом до автомобіля під керуванням ОСОБА_2 різко перелаштовується у смугу руху, по якій їхав автомобіль під керуванням   ОСОБА_2 , внаслідок чого «Mercedes Benz 311 D» вимушено змінює напрямок руху, відбувається некерований рух вказаного транспортного засобу, який здійснює наїзд на припаркований транспортний засіб «Renault 21», який по інерції здійснює зіткнення з попереду стоячим  автомобілем «Honda CR-V» (ас. 7).
 
З метою перевірки доводів апелянта, судом апеляційної інстанції направлявся запит до УПП  у м. Києві з метою з`ясування обставин щодо транспортного засобу «КІА-SPORTGA» державний номерний знак НОМЕР_4 , у відповідь на що УПП у м. Києві повідомило, що у відповідності до наявних станом на 16 год. 00 хв. 04 лютого 2021 року даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» у відношенні водіїв транспортного засобу марки «КІА» державний номерний знак НОМЕР_4 в період з 25 серпня 2020 року та по 2 листопада 202.0 року протоколи про адміністративні правопорушення не складались, постанови про накладення адміністративних стягнень по справам про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі не виносились. Також суду апеляційної інстанції повідомлено інформацію про те, що транспортний засіб «КІА» державний номерний знак НОМЕР_4 належить ОСОБА_3 , право користування транспортним засобом наявне у ОСОБА_4 (ас. 36-43).
 
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
 
Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності,  апеляційний суд доходить такого висновку.
 
Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
 
Пунктом 12.3 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди
 
З наявних у справі доказів, а саме, пояснень водіїв-учасників ДТП, відеозапису, встановлено, що, наряду з діями водія автомобіля «КІА», водієм ОСОБА_2 порушений швидкісний режим, що свідчить про порушення   ОСОБА_2 вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, що позбавило ОСОБА_2 можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи погодні умови та обставини, які передували ДТП. 
 
Приймаючи рішення у справі про винуватість ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18    № 120491 від 2 листопада 2020 року, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, відеозапис події, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , які в цілому узгоджуються між собою, у повній мірі відповідають обставинам дорожньо-транспортної пригоди, що сталася внаслідок недодержання водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 б, 12.1, 12.3 ПДР України (ас. 12-13), і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції.  
 
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_2 не було перевищено встановлених обмежень швидкості руху з урахуванням допустимої похибки 20 км/год. є безпідставними, адже ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що швидкість руху його транспортного засобу становила 70-80 км/год., що з урахуванням положень ПДР України, а також КУпАП є порушенням.  
 
Таким чином, сукупністю наявних у справі доказів беззаперечно доведена винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ДТП за обставин, встановлених судом першої інстанції.
 
Зважаючи на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що викладені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А :
Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП  - залишити без змін, апеляційну скаргу  ОСОБА_2 - без задоволення. 
 
Постанова оскарженню не підлягає.

                Суддя
Київського апеляційного суду                                                                                                      М.А. Васильєва