ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 р.	Справа № 440/1611/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава, повний текст складено 29.07.20 року по справі № 440/1611/20
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області      
третя особа:          Адвокат ОСОБА_2 
          про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області (надалі - відповідач, КДКА Полтавської області), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 04.03.2020.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – ОСОБА_2 .
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судове рішення ухвалено за невідповідності висновків суду фактичним обставинам. Наводить обставини справи, викладені ним у позовній заяві та просить їх урахувати під час апеляційного розгляду. Вказує на неврахування судом першої інстанції доводів позивача та помилковість висновків щодо того, що виданим позивачем адвокату ОСОБА_2 дорученням не передбачена можливість надання такого виду послуг як складення документів процесуального характеру. Просить урахувати практику Європейського суду з прав людини щодо стандартів надання безоплатної правової допомоги та висновки Великої Палати Верховного Суду, сформовані у постановах від 29 березня 2018 року у справі № 640/12325/15-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 804/11334/15 щодо дисциплінарного провадження стосовно адвоката. 
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Третя особа, ОСОБА_2 , правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористався.
Від відповідача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 КАС України.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що адвокат ОСОБА_2 здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1850, виданого Радою адвокатів Полтавської області 10.10.2017, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України /а.с. 34/.
На підставі ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 29.10.2018 у справі № 554/726/17 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області в особі ОСОБА_3 , призначено адвоката Баленка Руслана Володимировича для надання безоплатної вторинної правової допомоги (здійснення захисту, здійснення представництва інтересів особи у кримінальному провадженні та складення документів процесуального характеру) у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених статтями 46, 47 Кримінального процесуального кодексу України, протягом строку дії доручення – ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 11-кп/814/83/18, про що видано доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі у кримінальному провадженні, стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 20.12.2019 за № 016-0003197 /а.с. 83/.
05.02.2020 до КДКА Полтавської області надійшла скарга гр. ОСОБА_1 від 30.01.2020 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, в якій заявник просив притягнути адвоката ОСОБА_2 до відповідальності та позбавити ліцензії на надання правової допомоги за порушення ст. 21 п. 1, 2, 6, 3, ч. 2 п. 1, 3 Закону України "Про адвокатуру", ст. 8.11 ПАЕ, ст. 26 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", п.п. 3, 4, 5, 6 Стандартів якості при надання БВПД /а.с. 77, 78/.
05.02.2020 Головою дисциплінарної палати КДКА Полтавської області видано члену дисциплінарної палати ОСОБА_4 доручення в порядку пункту 2 статті 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" про проведення перевірки відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_1 , про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1850, видане КДКА Полтавської області 10.10.2017) у зв`язку з порушенням вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики /а.с. 80/.
Листом КДКА Полтавської області № 30/4-20 від 07.02.2020 адвоката ОСОБА_2 зобов`язано до 17.02.2020 надати письмові пояснення з приводу фактів, викладених у скарзі та докази на їх спростування /а.с. 79/.
Адвокатом ОСОБА_2 надано до дисциплінарної палати КДКА Полтавської області пояснення від 13.02.2020 з додатками /а.с. 81-86/.
За результатами перевірки скарги ОСОБА_1 стосовно адвоката ОСОБА_2 член дисциплінарної палати КДКА Полтавської області ОСОБА_4 склав довідку, за змістом якої дійшов висновку, що проведеною перевіркою не встановлено обставин, які б свідчили про порушення адвокатом Баленком Р. В. прав ОСОБА_1 , вчинення дій, направлених на погіршення його становища; в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого частиною 2 статті 34 Закону України "Про адвокатську діяльність", у зв`язку з чим запропонував відмовити у порушенні дисциплінарної справи /а.с. 88-91/.
04.03.2020 скарга ОСОБА_1 розглянута на засіданні дисциплінарної палати КДКА Полтавської області та за результатами розгляду матеріалів перевірки за скаргою ОСОБА_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 у зв`язку з порушенням вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики, прийнято рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії адвоката ОСОБА_2 та про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1850, видане КДКА Полтавської області 10.10.2017) /а.с. 6-9, 92-98/.
Вказане рішення дисциплінарної палати КДКА Полтавської області про відмову в порушенні дисциплінарної справи від 04.03.2020 надіслано відповідачем ОСОБА_1 та адвокату Баленку Р. В., що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, копії яких наявні у матеріалах справи /а.с. 100/.
Не погодившись з рішенням дисциплінарної палати КДКА Полтавської області про відмову в порушенні дисциплінарної справи щодо адвоката ОСОБА_2 від 04.03.2020, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 04.03.2020.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи щодо адвоката ОСОБА_2 від 04.03.2020 прийнято дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, обґрунтовано та неупереджено.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - Закон № 5076-VI).
Відповідно до приписів статті 4 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.
Статтею 25 Закону № 5076-VI визначено, що адвокати є суб`єктами безоплатної правової допомоги.
Правовідносини у сфері надання безоплатної правової допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правову допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу врегульовані Законом України від 2 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу" (надалі - Закон № 3460-VI).
Відповідно до статті 1 Закону № 3460-VI безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел; правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення; правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.
Право на безоплатну правову допомогу гарантоване Конституцією України, за змістом статті 59 якої передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У пункті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено наступні права: кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право, зокрема захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях тлумачить пункт 3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини щодо права обвинуваченого на захист як важливу гарантію справедливого правосуддя, становим елементом якого є також право на безоплатну правову допомогу.
Безоплатна правова допомога, за визначенням Європейського суду, повинна бути дієвою та ефективною. Суд зазначає, що підпункт (с) пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує право на адекватний захист в ході судового розгляду, який здійснюється як особисто, так і за допомогою адвоката; це право посилюється обов`язком з боку держави надати в певних випадках безкоштовну юридичну допомогу. При цьому, Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або ілюзорні права, а їх практичне і ефективне здійснення.
Відповідно до статті 13 Закону № 3460-VI безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.
Суб`єкти права на безоплатну вторинну правову допомогу визначені статтею 14 Закону №3460-VI.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 14 Закону № 3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб: особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.
За приписами статті 15 Закону № 3460-VI суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.
Відповідно до пункту 1 Стандарту якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративному процесах та представництва у кримінальному процесі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 21.12.2017 за № 4125/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 грудня 2017 року за № 1554/31422 (далі - Стандарт), ці Стандарти є комплексом основних характеристик моделі гарантованого державою захисту, передбачених міжнародними правовими актами, законодавством України, у межах яких та з урахуванням узгодженої правової позиції із суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу (далі - клієнт) адвокат є незалежним в обранні правової позиції для здійснення активного та розумного захисту прав, свобод та законних інтересів всіма не забороненими законом способами. Ці Стандарти ґрунтуються на принципах верховенства права, законності, незалежності адвокатської діяльності, конфіденційності, уникнення конфлікту інтересів, пріоритету інтересів клієнта, компетентності та добросовісності у виконанні адвокатом своїх професійних обов`язків.
Метою розроблення і впровадження Стандартів є насамперед своєчасне та якісне надання в необхідному обсязі безоплатної вторинної правової допомоги усім, хто її потребує та має право відповідно до закону. Впровадження Стандартів, у першу чергу, має на меті гарантувати якість наданих правових послуг підзахисним, а також воно сприяє ефективному використанню коштів державного бюджету, виділених на оплату послуг та відшкодування витрат адвокатів, які співпрацюють із системою надання безоплатної правової допомоги.
За приписами пункту 3 Загальних стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративному процесах та представництва у кримінальному процесі вказаного Стандарту не пізніше семи робочих днів після отримання доручення адвокат проводить перше конфіденційне побачення з клієнтом, з`ясовує обставини справи, отримує від нього інформацію, що має правове значення, ознайомлюється з наявними у клієнта документами та з`ясовує бажаний для клієнта результат. У разі необхідності отримання інформації чи документів, що можуть бути надані виключно клієнтом, адвокат повідомляє про це клієнта та роз`яснює неможливість подальшого виконання доручення без наданих клієнтом інформації чи документів. У разі якщо клієнт не має можливості самостійно пересуватися (особи з інвалідністю), конфіденційне побачення з адвокатом відбувається у зручному для клієнта приміщенні.
Дотримання цих Стандартів є обов`язковим для адвокатів при наданні ними безоплатної вторинної правової допомоги. Порушення цих Стандартів тягне за собою цивільну відповідальність, передбачену законодавством та умовами контракту (договору) з Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Основними джерелами інформації для перевірки дотримання вказаного припису стандарту є Протокол узгодження правових питань щодо представництва за дорученням (додаток 1) (далі - протокол узгодження правових питань); акт приймання-передавання документів (копій документів)/речей (речових доказів) (додаток 2) (далі - акт приймання - передавання документів/речей).
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону № 3460-VI адвокат або працівник Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Закону, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інших нормативно-правових актів; 2) надавати якісно та в необхідному обсязі безоплатну вторинну правову допомогу; 3) приймати до провадження справи осіб, які потребують безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до договорів, укладених з Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, або наказів, виданих Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 4) не розголошувати конфіденційну інформацію про особу, яка стала відомою у зв`язку з наданням безоплатної вторинної правової допомоги.
Частиною 1 статті 21 Закону № 5076-VI встановлено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: 1) дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; 2) на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; 3) невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; 4) підвищувати свій професійний рівень; 5) виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; 6) виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.
Статтею 8 Правил адвокатської етики передбачено, що адвокат, з яким органом (установою) з надання безоплатної вторинної правової допомоги укладено договір (контракт), зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів особи, перед своїми власними інтересами та інтересами інших осіб.
Відповідно до приписів статті 11 Правил адвокатської етики адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.
Згідно з частиною 2 статті 21 Закону № 5076-VI адвокату забороняється: 1) використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта; 2) без згоди клієнта розголошувати відомості, що становлять адвокатську таємницю, використовувати їх у своїх інтересах або інтересах третіх осіб; 3) займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта; 4) відмовлятися від надання правової допомоги, крім випадків, установлених законом.
Відповідно до статті 33 Закону № 5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.
Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Статтею 34 Закону № 5076-VI передбачено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.
Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до адвоката визначені статтею 35 Закону № 5076-VI, відповідно до частини 1 якої за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.
Згідно зі статтею 36 Закону № 5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.
Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).
Статтею 37 Закону № 5076-VI встановлено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Порядок розгляду скарг на дії адвоката передбачений статтями 38, 39 Закону № 5076-VI.
Відповідно до приписів частини 2 статті 38 Закону № 5076-VI член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.
Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.
За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.
Згідно з частиною 3 статті 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Частиною 1 статті 39 Закону № 5076-VI передбачено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
Частиною 2 статті 39 Закону № 5076-VI встановлено, що рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.
Відповідно до частин 1, 2 статті 40 Закону № 5076-VI дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.
Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.
З аналізу наведених вище норм права вбачається, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. У разі прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи, особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, вручається або надсилається таке рішення з визначенням місця, дня і часу розгляду порушеної дисциплінарної справи та у ході розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури заслуховує, зокрема, особу, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката.
Натомість, у разі прийняття рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи, особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення, надсилається або вручається під розписку рішення відмову в порушенні дисциплінарної справи.
Статтею 70 Правил адвокатської етики встановлено, що адвокат не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов`язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює питання дисциплінарної відповідальності відносно адвоката. Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.
Як установлено судовим розглядом, на підставі ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 29.10.2018 у справі № 554/726/17 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області в особі ОСОБА_3 призначено адвоката Баленка Руслана Володимировича для надання безоплатної вторинної правової допомоги (здійснення захисту, здійснення представництва інтересів особи у кримінальному провадженні та складення документів процесуального характеру) у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених статтями 46, 47 Кримінального процесуального кодексу України, протягом строку дії доручення – ОСОБА_1 у кримінальному провадженні 11-кп/814/83/18, про що видано доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі у кримінальному провадженні, стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 20.12.2019 за № 016-0003197 /а.с. 83/.
Отже, у даному випадку надання безоплатної вторинної правової допомоги полягало у наданні правової послуги - захисту, здійснення представництва інтересів особи у кримінальному провадженні та складення документів процесуального характеру у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених статтями 46, 47 Кримінального процесуального кодексу України, а тому доводи позивача про бездіяльність адвоката Баленка Р. В. щодо складення позову до суду до директора Регіонального центру БВПД Черчатого О. І. правомірно відхилено судом першої інстанції, з огляду на те, що така правова послуга не передбачена дорученням, виданим адвокату Баленку Р. В. для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі у кримінальному провадженні, стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 20.12.2019 за № 016-0003197.
05.02.2020 до КДКА Полтавської області надійшла скарга гр. ОСОБА_1 від 30.01.2020 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, в якій заявник просив притягнути адвоката ОСОБА_2 до відповідальності та позбавити ліцензії на надання правової допомоги за порушення ст. 21 п. 1, 2, 6, 3, ч. 2 п. 1, 3 Закону України "Про адвокатуру", ст. 8.11 ПАЕ, ст. 26 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", п.п. 3, 4, 5, 6 Стандартів якості при надання БВПД /а.с. 78/.
В обґрунтування скарги гр. ОСОБА_1 зазначено, що станом на 29.01.2020 ОСОБА_1 жодного разу не спілкувався з адвокатом ОСОБА_2 ; в залі судових засідань Апеляційного суду Полтавської області 28.01.2020 адвокат був присутній фіктивно, до суду і розгляду справи готовий не був, жодного питання, зазначеного в апеляційній скарзі, не з`ясував, при бесіді в залі суду матеріалами справи і аргументами справи ОСОБА_1 не цікавився та не володів; особисто з ОСОБА_1 не спілкувався та не намагався встановити контакт, вів себе неприязно, постійно переглядався з представником потерпілого ОСОБА_5 та після закінчення засідання взагалі перейшов всі межі етики та дозволеного, а саме: перебуваючи в залі судових засідань підійшов до представника потерпілого ОСОБА_5 , показуючи своєю поведінкою, що вони друзі та дуже хороші знайомі, про щось спілкувалися та, поглядаючи на позивача, сміялися до тих пір поки їх не попросили вийти із залу працівники варти. ОСОБА_1 зазначив, що вважає таку поведінку неприпустимою та такою, що порушує Правила адвокатської етики, Закон України "Про адвокатуру", та інші закони, які регламентують поведінку адвоката під час виконання своїх доручень. Вказав, що адвокат ОСОБА_2 діє всупереч ОСОБА_1 , його захисту та інтересам, виконуючи вказівку свого начальника директора Регіонального центра БВПД Полтавської області Черчатого О. І., з яким у ОСОБА_1 потенційний конфлікт інтересів, та який у зговорі з адвокатом ОСОБА_2 , щоб через нього помститися ОСОБА_1 за те, що він скаржиться. 
05.02.2020 Головою дисциплінарної палати КДКА Полтавської області видано члену дисциплінарної палати ОСОБА_4 доручення в порядку пункту 2 статті 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" про проведення перевірки відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 .
За результатами перевірки скарги ОСОБА_1 стосовно адвоката ОСОБА_2 членом дисциплінарної палати КДКА Полтавської області ОСОБА_4 складено довідку, якою запропоновано відмовити у порушенні дисциплінарної справи.
04.03.2020 скарга ОСОБА_1 розглянута на засіданні дисциплінарної палати КДКА Полтавської області та за результатами розгляду матеріалів перевірки за скаргою ОСОБА_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 у зв`язку з порушенням вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики прийнято рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 /а.с. 6-9, 92-98/.
Колегія суддів критично оцінює доводи позивача про протиправність рішення КДКА Полтавської області від 04.03.2020 про відмову у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 з підстав, що позивач не був повідомлений про дату, час та місце засідання дисциплінарної палати КДКА Полтавської області, не надавав пояснень як особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та не міг бути присутнім на засіданні, оскільки таке право виникає виключно при розгляді дисциплінарної справи. Натомість, на стадії проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката у дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії відсутній обов`язок повідомлення осіб про місце, день і час розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката.
Проведеною дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області перевіркою відомостей про дисциплінарний проступок адвоката встановлено, що 03.01.2020, з урахуванням вихідних та святкових днів, на шостий робочий день з дати отримання доручення, з метою проведення конфіденційного побачення з ОСОБА_1 та з`ясування правової позиції адвокат ОСОБА_2 прибув до Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23" Міністерства юстиції України, де утримується ОСОБА_1 , який відмовився виходити з камери для зустрічі з адвокатом, що підтверджується комісійним актом від 03.01.2020, складеним та підписаним черговим помічником начальника ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23" майором внутрішньої служби Чеверда А. Ю., молодшим інспектором ВРІО ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23" молодшим сержантом внутрішньої служби Бутенко О. М. та адвокатом Баленком Р. В., за змістом якого 03.01.2020 близько 11:15 засуджений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після отримання копії доручення відмовився виходити з камери до адвоката ОСОБА_2 , призначеного за цим дорученням, причину відмови не повідомив /а.с. 84/.
Отже, адвокатом ОСОБА_2 вжито необхідних заходів на виконання пункту 3 Загальних стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративному процесах та представництва у кримінальному процесі Стандарту, а саме, адвокат не пізніше семи робочих днів після отримання доручення прибув за місцем утримання ОСОБА_1 з метою конфіденційного побачення з ОСОБА_1 , проте ОСОБА_1 відмовився виходити з камери до адвоката ОСОБА_2 
13.01.2020 близько 11:30 з метою проведення конфіденційного побачення з ОСОБА_1 та з`ясування правової позиції адвокат ОСОБА_2 повторно прибув до Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23" Міністерства юстиції України, проте, засуджений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовився виходити з камери до адвоката ОСОБА_2 , призначеного за дорученням від 20.12.2019 за № 016-0003197, що підтверджується комісійним актом від 13.01.2020, складеним та підписаним трьома службовими особами ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23" та адвокатом Баленком Р. В. /а.с. 85/.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що адвокат вчинив необхідні дії, які залежали від нього, спрямовані на проведення конфіденційного побачення з ОСОБА_1 03.01.2020 та 13.01.2020.
Однак, відмова ОСОБА_1 спілкуватися з адвокатом 03.01.2020 та 13.01.2020 унеможливила з`ясовування адвокатом обставин справи саме від ОСОБА_1 , отримання від ОСОБА_1 інформації, ознайомлення з наявними у клієнта документами та з`ясовування бажаного для клієнта результату та, як наслідок, унеможливила складення Протоколу узгодження правових питань щодо представництва за дорученням за відсутності вини адвоката ОСОБА_2 .
Разом з тим, 14.01.2020 адвокат ОСОБА_2 звернувся до Полтавського апеляційного суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи № 554/726/17 (провадження № 11-кп/814/83/18, № 11-кп/814/68/19) з наданням можливості зробити копії матеріалів шляхом застосування власних технічних засобів /а.с. 86/ та ознайомився з матеріалами справи, фотокопії яких та два СD диска з аудіозаписом судового засідання надав голові дисциплінарної палати КДКА Полтавської області, про що складено довідку від 13.02.2020 про вжиття заходів для унеможливлення доступу сторонніх осіб до адвокатської таємниці та її розголошення, копія якої міститься у матеріалах справи /а.с. 87/.
Проведеною дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області перевіркою відомостей про дисциплінарний проступок адвоката встановлено, що 28.01.2020 на 15 год. 30 хв. адвокат прибув до Полтавського апеляційного суду для здійснення захисту Трутня С. О., проте, в залі судового засідання № 2 Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 спілкуватися з ним не бажав. ОСОБА_1 було заявлено відвід адвокату Баленку Р. В. у задоволенні якого судом відмовлено. Сам обвинувачений ОСОБА_1 бажав, щоб його захист здійснював адвокат ОСОБА_6 .
Позивач у позовній заяві також зазначив, що станом на 29.01.2020 він не спілкувався з адвокатом ОСОБА_2 та бажає, щоб його захист здійснював інший адвокат – ОСОБА_6 .
У письмових поясненнях від 13.02.2020, наявних у матеріалах справи, адвокатом Баленком Р. В. зазначено, що особисто в нього неприязних стосунків до ОСОБА_1 не виникло, він повідомив ОСОБА_1 про готовність провести з ним конфіденційне побачення та узгодити правову позицію, після чого судом був наданий час на це та оголошено перерву у судовому засіданні. Також, зазначено, що до судового засідання не був знайомий з адвокатом потерпілого Оніпком Є. А., а після судового засідання дійсно відійшов від скляної клітки обвинувачених на прохання працівників конвою, так як останні виводили обвинуваченого ОСОБА_1 з клітки і по інструкції поблизу неї ніхто не повинен перебувати. Пояснює, що своєю поведінкою не міг показувати, що з адвокатом ОСОБА_5 є друзями, так як бачив його вперше. У адвоката ОСОБА_5 лише запитав про те, де перебуває потерпілий і чи збирається відвідувати судові засідання, більше з ОСОБА_5 не спілкувався /а.с. 81, 82/.
Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.02.2020 у справі № 554/726/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 87609823) відмовлено у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_1 про відвід захисника - адвоката Баленка Р. В.
У вказаній ухвалі Полтавського апеляційного суду від 05.02.2020 у справі № 554/726/17 зазначено, що посилання обвинуваченого на те, що захисник не виконує свої професійні обов`язки, не спілкується з обвинуваченим є безпідставними, оскільки саме ОСОБА_1 уникає конфіденційних зустрічей із захисником для погодження правової позиції захисту, що підтверджується відповідними актами. Окрім того, відповідно до матеріалів провадження захисник ОСОБА_2 14.01.2020 у повному обсязі ознайомився з матеріалами провадження та зробив необхідні фотокопії.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи позивача про те, що адвокат ОСОБА_2 матеріалами кримінального провадження та аргументами, викладеними у апеляційній скарзі, не цікавився та не був готовий до розгляду питань, наведених ОСОБА_1 в апеляційній скарзі у справі № 554/726/17.
Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позивачем також не наведено будь-яких фактичних даних, на підставі яких можна зробити висновок про непрофесійність адвоката ОСОБА_2 , який здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1850, виданого Радою адвокатів Полтавської області 10.10.2017.
Щодо доводів позивача про фінансову залежність адвоката ОСОБА_2 та членів дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області, якими прийнято оскаржуване рішення, від директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О. І., колегія суддів зазначає таке.
Поняття "конфлікт інтересів"  наведено у п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відповідно до якої  це  суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності.
Відповідно до приписів статті 9 Правил адвокатської етики  під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками перед клієнтом, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності.
Згідно з ч. ч. 2, 3, 4 ст. 16 Закону № 3460-VI центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є неприбутковими організаціями, користуються правами юридичної особи, мають власні бланки, печатку із своїм найменуванням. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги фінансуються з Державного бюджету України, інших не заборонених законодавством джерел. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечують надання всіх видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 29  Закону № 3460-VI  фінансування безоплатної вторинної правової допомоги здійснюється за рахунок видатків Державного бюджету України.
Механізм виплати винагороди, відшкодування витрат, пов`язаних з наданням безоплатної вторинної правової допомоги (далі - правова допомога), адвокатам, які надають безоплатну вторинну правову допомогу визначено Порядком оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014, № 465.
Розмір винагороди адвокатів обчислюється відповідно до Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року N 465.
Отже, оплата послуг та відшкодування витрат адвокатів здійснюється за рахунок видатків Державного бюджету України у порядку, встановленому законодавством України, що виключає залежність адвокатів від директора Регіонального  центру.
За таких обставин, доводи позивача про фінансову залежність адвоката ОСОБА_2 та членів дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області, якими прийнято оскаржуване рішення, від директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О. І. є необґрунтованими та не відповідають положенням статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", статті 29 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", а тому колегією суддів відхиляються.
Позивачем не надано до КДКА Полтавської області та до суду доказів наявності  суперечності між особистими інтересами адвоката ОСОБА_2 та його професійними правами і обов`язками, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності та, водночас, не надано доказів на підтвердження доводів про те, що  адвокат ОСОБА_2 діяв усупереч інтересам ОСОБА_1 .
З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії адвоката ОСОБА_2 не порушують Правил адвокатської етики та відсутні ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого частиною 2 статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Щодо доводів апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення обставин, зазначених позивачем у позовній заяві, суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Приписами частини 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Слід зазначити, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Під час судового розгляду судом першої інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, досліджено всі обставини прийняття рішень, оскаржуваних позивачем, та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено неповно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі щодо цього не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції.
Відповідачем під час перевірки стосовно адвоката ОСОБА_2 було з`ясовано всі обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи правомірність своєю скарги, прийнято до уваги всі доводи позивача, наведені в скарзі.
Внаслідок надання оцінки всім поясненням позивача проведена перевірка і, як наслідок, прийняте відповідачем рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи, є такими, що здійснені повно та об`єктивно, та відповідають вимогам нормативних документів, що визначають їх діяльність та повноваження.
Оскаржуване рішення відповідача відповідає визначеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям для оцінювання рішення, що є достатньою підставою для відмови у визнання їх протиправними та скасування.
Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що позивачем не надано доказів порушення прав та законних інтересів позивача діями відповідача, що є обов`язковою умовою для скасування чи зміни рішень, прийнятих відповідачами.
Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.
З практикою Європейського суду з прав людини щодо стандартів надання безоплатної правової допомоги та висновками Великої Палати Верховного Суду, сформованими у постановах від 29 березня 2018 року у справі № 640/12325/15-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 804/11334/15 щодо дисциплінарного провадження стосовно адвоката, висновки суду першої інстанції узгоджуються та їм не протирічать.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року по справі № 440/1611/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.А. Спаскін    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  22.02.2021 року