Номер провадження: 33/813/148/21
Номер справи місцевого суду: 522/18461/20 
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М. 
Доповідач Джулай О. Б.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.01.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі:
головуючий суддя Джулай О.Б.
за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.
розглянувши апеляційну скаргу захисника Лічмана В.Л. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 02.11.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-
встановив:
зміст оскарженого судового рішення та обставини встановлені суддею суду першої інстанції.
Оскарженою постановою ОСОБА_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 ( сімнадцять тисяч) гривень.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 26 вересня 2020 року, о 00 год. 20 хвилин, ОСОБА_1 , будучи адміністратором нічного клубу “MINISTERIUM” що по вул. Гоголя, 12, що в Приморському районі у м. Одесі, та відповідальною особою, не припинив роботу закладу, чим порушив санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України №712, від 12.08.2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
       На вказану постанову захисник Лічман В.Л. подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена постанова є незаконною, такою, що постановлена з порушенням норм діючого законодавства, звертає увагу на те, що доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржену постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 02.11.2020 року і закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
       Позиції учасників судового розгляду в суді апеляційної інстанції.
        У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 і його захисник не з`яви вилися, були повідомлені про час і місце судового засідання належним чином.
Захисник Лічман В.Л. направив на адресу апеляційного суду клопотання, в якому просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності.
Мотиви апеляційного суду.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника Лічмана В.Л. підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Однак, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суддя суду першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до приписів ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
За приписами ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами,- тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.
Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №191360, від 26.09.2020 року, о 00 год. 20 хвилин, ОСОБА_1 , будучи адміністратором нічного клубу “MINISTERIUM” що по вул. Гоголя, 12, що в Приморському районі у м. Одесі, та відповідальною особою, не припинив роботу закладу, чим порушив санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України №712, від 12.08.2020 року
Так, у протоколі міститься посилання на постанову Кабінету Міністрів України №712, від 12.08.2020 року однак посилання на даний нормативно-правовий акт є загальним, а посилання на конкретний пункт зазначеної постанови відсутнє.
Протокол про адміністративне правопорушення – це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, однак може бути доказом у справі лише у разі відповідності вимогам ст. 256 КУпАП.
Апеляційним судом встановлено, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №191360, від 26.09. 2020 року, не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме не містить конкретного, чіткого та зрозумілого формулювання вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.
В матеріалах справи міститься рапорт ст. ДОП Приморського ВП, від 26.09.2020 року, згідно з яким 26.09.2020 року нічний клуб “MINISTERIUM” не припинив свою роботу, у зв`язку з чим відносно адміністратора ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, в матеріалах справи також містяться пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що заклад з 00:00 відвідувачів не приймає, а на момент прибуття працівників поліції, в клубі відвідувачів не було і нікого не обслуговували.
       Аналогічні пояснення містяться і у протоколі про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що заклад був відкритий, але не приймав відвідувачів, проводилися роботи по налаштуванню звукової апаратури. ( а.с. 1).
Звертають на себе увагу і ті обставини, що до протоколу про адміністративне правопорушення крім рапорту не долучені будь-які докази, які б поза розумним сумнівом доводили обставини, зазначені у протоколі. Будь-які фото або відеозаписи матеріали справи також не містять.
Таким чином апеляційний суд дійшов висновку про те, що суддя суду першої інстанції не дотримався положень закону, які передбачають, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно особи є документом, який констатує виявлення адміністративного правопорушення та не може бути єдиним та безперечним доказом вини особи, відносно якої він складений.
При цьому, апеляційний суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Згідно вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Апеляційний суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення,не підтверджуються доказами, які поза розумним сумнівом підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Згідно п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд 
постановив:
Апеляційну скаргу захисника Лічмана В.Л. – задовольнити.
Скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 02.11.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.
Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                О.Б. Джулай