ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 січня 2021 року           справа №200/1277/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.          
суддів:                       Блохін А.А.
                                  Міронової Г.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року по справі №200/1277/20-а (головуючий І інстанції Троянова О.В., повний текст рішення складено та підписано 23 вересня 2020 року в м. Слов`янськ) за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправними дій та бездіяльності, що полягали у не проведенні нарахування та виплати за період з 01.06.2005р. по 31.12.2005р. включно, з 01.01.2006р. по 31.12.2011р. включно заробітної плати, складовою якої є посадовий оклад у відповідності до ч.2 ст.44 Закону України «Про статус суддів»; заробітної плати за період з 01.01.2003р. по 31.12.2005р. включно, за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. включно та за період з 22.05.2008р. по 31.12.2011р. включно, складовою якої є надбавка за вислугу років до заробітної плати у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», та заробітної плати за час відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованого посадового окладу та надбавки за вислугу років за вказані періоди; зобов`язання нарахувати та виплатити у відповідності до ч.2 ст.44 Закону України «Про статус суддів» за період з 01.06.2005р. по 31.12.2005р. заробітну плату, складовою якої є посадовий оклад у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України, а саме 50 відсотків його окладу, який складав 15 мінімальних заробітних плат, з урахуванням раніше сплачених сум; зобов`язання нарахувати та виплатити у відповідності до додатку 6 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 3 вересня 2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» за період з 01.01.2006р. по 31.12.2011р. заробітну плату, складовою якої є посадовий оклад, визначений з розміру мінімальної заробітної плати, яка встановлена законами України про Державний бюджет України на 2006-2011 роки на момент нарахування щомісячної заробітної плати, з урахуванням раніше сплачених сум; зобов`язання нарахувати та виплатити за період з 01.01.2003р. по 31.12.2005р. включно, за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. включно та за період з 22.05.2008р. по 31.12.2011р. включно заробітну плату, складовою якої є надбавка за вислугу років в розмірі, визначеному ч.4 ст.44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням перерахованого посадового окладу за період з 01.06.2005р. по 31.12.2005р. та з 01.01.2006р. по 31.12.2011р., доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, індексації доходу, надбавки 50 відсотків, персональної надбавки 30 відсотків, надбавки за інтенсивність, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, з урахуванням раніше сплачених сум; зобов`язання нарахувати та виплатити за період з 01.01.2003р. по 31.12.2005р. включно, за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. включно та за період з 22.05.2008р. по 31.12.2011р. включно заробітну плату за час відпустки та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованого посадового окладу та надбавки за вислугу років за вказані періоди; зобов`язання нарахувати та виплатити на суму незаконно недоплаченої заробітної плати згідно наведених у позові вимог період роботи з 01.01.2003р. по 31.12.2011р. індексацію відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; зобов`язання нарахувати та виплатити на суму незаконно недоплаченої заробітної плати згідно наведених у позові вимог за період роботи з 01.01.2003р. по 31.12.2011р. компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність, що полягалає у не проведенні нарахування та виплати заробітної плати за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно, складовою якої є надбавка за вислугу років до заробітної плати у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», та заробітної плати за час відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди; зобов`язано нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату, складовою якої є надбавка за вислугу років в розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», з урахуванням раніше сплачених сум; зобов`язано нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату за час відпустки та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованого посадового окладу та надбавки за вислугу років за вказані періоди, з урахуванням виплачених сум; зобов`язано нарахувати та виплатити на суму незаконно недоплаченої заробітної плати згідно наведених у позові вимог за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2011 року включно,  індексацію відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; зобов`язано нарахувати та виплатити на суму незаконно недоплаченої заробітної плати згідно наведених у позові вимог за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2011 року включно, компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що нарахування та виплата заробітної плати, зокрема, надбавки за вислугу років у спірний період, здійснювалось відповідно до норм діючого на той час законодавства та в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на відповідний рік. Надбавка за вислугу років позивачу визначалась з урахуванням положень частини першої статті 123 Закону України «Про судоустрій України» від 07 лютого 2002 року № 3018-III,Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», постанов Кабінету Міністрів України з питань оплати праці в органах правосуддя у бюджетній сфері на державній службі, та інших нормативно-правових актів щодо оплати праці, відповідно до затвердженого фонду заробітної плати та в межах кошторису. У спірний період виконання спеціального Закону № 2862-ХІІ проводилось у взаємозв`язку з нормами загального закону про працю, якими гарантовані державою виплати (у зв`язку з щорічною відпусткою, додатковий оклад до щорічної відпустки, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премія) не відносились до складових заробітної плати та не ототожнювались з нею. Судом першої інстанції також неправильно розтлумачено Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», оскільки обов`язковою умовою для здійснення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів є нарахування громадянину належних йому доходів. Між тим, розрахункові листи, надані позивачем, свідчать, що виплати, які суд першої інстанції зобов`язав нарахувати та виплатити, не нараховувалися позивачу за період її роботи на посаді судді.
На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Просив розгляд справи проводити за його відсутністю.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що на підставі даних трудової книжки НОМЕР_1 від 28 квітня 1977 року, позивач з 02 листопада 1992 року працював на посаді судді Костянтинівського міськнарсуду, з 11 лютого 1993 року присвоєно п`ятий кваліфікаційний клас, 21 грудня 2000 року присвоєно четвертий кваліфікаційний клас, з 06 березня 2003 року обрано суддею Костянтинівського міського суду безстроково, з 27 березня 2004 року переведено на роботу на посаду судді новоутвореного місцевого Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, з 24 червня 2004 року присвоєно третій кваліфікаційний клас, з 16 липня 2009 року присвоєно другий кваліфікаційний клас, з 21 вересня 2016 року був звільнений з посади судді у зв`язку з поданням у відставку. (а.с. 15-18)
Наведені обставини сторонами не оспорюються. Судом першої інстанції позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність, що полягалає у не проведенні нарахування та виплати заробітної плати за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно, складовою якої є надбавка за вислугу років до заробітної плати у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», та заробітної плати за час відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди; зобов`язано нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату, складовою якої є надбавка за вислугу років в розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», з урахуванням раніше сплачених сум; зобов`язано нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату за час відпустки та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованого посадового окладу та надбавки за вислугу років за вказані періоди, з урахуванням виплачених сум; зобов`язано нарахувати та виплатити на суму незаконно недоплаченої заробітної плати згідно наведених у позові вимог за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2011 року включно,  індексацію відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; зобов`язано нарахувати та виплатити на суму незаконно недоплаченої заробітної плати згідно наведених у позові вимог за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2011 року включно, компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Позивачем апеляційна скарга не подавалась, а тому суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача. 
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, за спірний період позивачу виплачувалось:
січень 2003 - оклад - 210 грн. + клас - 135 грн.  надбавка за вислугу років  - 103,50 грн.;
лютий 2003 - оклад - 210 грн. + клас - 135 грн. надбавка за вислугу років - 103,50 грн. ;
березень 2003 - оклад - 210 грн. + клас - 135 грн. надбавка за вислугу років - 103,50 грн. ;
квітень 2003 - оклад - 235 грн. + клас - 135 грн. надбавка за вислугу років  - 111 грн. ;
травень 2003 - оклад - 235 грн. + клас - 135 грн. надбавка за вислугу років  - 111 грн. ;
червень 2003 - оклад - 235 грн. + клас - 135 грн. надбавка за вислугу років  - 111 грн. ;
липень 2003 - оклад - 235 грн. + клас - 135 грн. надбавка за вислугу років  - 111 грн. ;
серпень 2003 - оклад - 11,75 грн. + клас - 6,75 грн. надбавка за вислугу років - 5,55 грн. ;
вересень  2003 - оклад - 70,45 грн. + клас - 30,68 грн. надбавка за вислугу років - 30,34 грн. ;
жовтень  2003 - оклад - 310 грн. + клас - 135 грн. надбавка за вислугу років - 133,50 грн. ;
листопад  2003 - оклад - оклад - 310 грн. + клас - 135 грн. надбавка за вислугу років - 133,50 грн.;
грудень  2003 - оклад - оклад - 310 грн. + клас - 135 грн. надбавка за вислугу років - 133,50 грн.;  
січень 2004 - оклад - 310 грн. + клас - 300 грн. надбавка за вислугу років - 183 грн. ;
лютий 2004 - оклад - 310 грн. + клас - 300 грн. надбавка за вислугу років - 183 грн. ;
березень 2004 - оклад - 310 грн. + клас - 300 грн. надбавка за вислугу років - 183 грн. ;
квітень 2004 - оклад - 310 грн. + клас - 300 грн. надбавка за вислугу років - 183 грн. ;
травень 2004 - оклад - 310 грн. + клас - 300 грн. надбавка за вислугу років - 183 грн. ;
червень 2004 - оклад - 310 грн. + клас - 300 грн. надбавка за вислугу років - 183 грн. ;
липень 2004 - оклад - 310  грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років  - 190,50  грн. ;
серпень 2004 - оклад - 0  грн. + клас - 0 грн.  надбавка за вислугу років - 0 грн. ;
вересень 2004 - оклад - 253,61  грн. + клас - 265,91 грн.  надбавка за вислугу років - 155,86 грн. ;
жовтень 2004 - оклад - 310  грн. + клас - 325 грн.  надбавка за вислугу років - 190,50 грн. ;
листопад 2004 - оклад - 397  грн. + клас - 325 грн.  надбавка за вислугу років - 216,60 грн. ;
грудень 2004 - оклад - 397 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 216,60 грн. ;
січень 2005 - оклад - 439 грн. + клас - 325 грн.  надбавка за вислугу років - 229.20 грн. ;
лютий  2005 - оклад - 439 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 229.20 грн. ;
березень 2005 - оклад - 439 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 229.20 грн. ;
квітень 2005 - оклад - 0  грн. + клас - 0 грн.  надбавка за вислугу років - 0 грн. ;
травень  2005 - оклад - 439 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 229.20 грн. ;
червень  2005 - оклад - 439 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 229.20 грн. ;
липень  2005 - оклад - 439 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 229.20 грн. ;
серпень  2005 - оклад - 99,77 грн. + клас - 73,86 грн. надбавка за вислугу років - 52,09 грн. ;
вересень 2005 - оклад - 399,09 грн. + клас - 295,45 грн. надбавка за вислугу років - 208,36 грн. ;
жовтень 2005 - оклад - 439 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 229.20 грн. ;
листопад  2005 - оклад - 439 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 286,50 грн. ;
грудень  2005 - оклад - 439 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 229.20 грн. ;
січень  2006 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75  грн. ;
лютий 2006 - оклад - 2490грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75  грн. ;
березень 2006 - оклад - 2490грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75  грн. ;
квітень 2006 - оклад - 2490грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75 грн. ;
червень 2006 - оклад - 2490грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75  грн. ;
липень 2006 - оклад - 2490грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75   грн. ;
серпень 2006 - оклад - 0  грн. + клас - 0 грн.  надбавка за вислугу років - 0 грн. ;
вересень 2006 - оклад - 2134,29 грн. + клас - 278,59 грн. надбавка за вислугу років - 603,22 грн. ;
жовтень 2006 - оклад - 679,09 грн. + клас - 88,64 грн. надбавка за вислугу років - 191,93 грн. ;
листопад 2006 - оклад - 2150,45 грн. + клас - 280,68 грн. надбавка за вислугу років - 607,78 грн. ;
грудень 2006 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75 грн. ;
січень 2007 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 914,88  грн. ;
лютий 2007 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 844,50  грн. ;
березень 2007 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 844,50 грн. ;
квітень 2007 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 844,50 грн. ;
травень 2007 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років  - 844,50 грн. ;
червень 2007 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 809,31  грн. ;
липень 2007 - оклад - 1131,82 грн. + клас - 147,73 грн. надбавка за вислугу років - 351,88 грн. ;
серпень 2007 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 879,69  грн. ;
вересень 2007 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 879,69  грн. ;
жовтень 2007 - оклад - 541,30 грн. + клас - 70,65 грн. надбавка за вислугу років - 191,24 грн. ;
листопад 2007 - оклад - 2018,94 грн. + клас - 221,59 грн. надбавка за вислугу років - 479,83 грн. ;
грудня 2007 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75 грн. ;
січень 2008 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75 грн. ;
лютий 2008 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75  грн. ;
березень 2008 - оклад - 2490  грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75 грн. ;
квітень 2008 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75 грн. ;
травень 2008 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75 грн. ;
червень 2008 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75  грн. ;
липень 2008 - оклад - 1299,13 грн. + клас - 169,57 грн. надбавка за вислугу років - 367,17 грн. ;
серпень 2008 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75 грн. ;
вересень 2008 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75 грн. ;
жовтень 2008 - оклад - 324,78 грн. + клас - 42,39 грн. надбавка за вислугу років - 91,79 грн. ;
листопад 2008 - оклад - 1867,50 грн. + клас - 243,75 грн. надбавка за вислугу років - 527,81 грн. ;
грудень 2008 - оклад - 2381,74 грн. + клас - 310,80 грн. надбавка за вислугу років - 673,15 грн. ;
січень 2009 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75  грн. ;
лютий 2009 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75  грн. ;
березень 2009 - оклад - 2371,43 грн. + клас - 309,52 грн. надбавка за вислугу років - 670,24 грн. ;
квітень 2009 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75 грн. ;
травень 2009 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75 грн. ;
червень 2009 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 703,75 грн. ;
липень 2009 - оклад - 1299,13  грн. + клас - 169,57 грн. надбавка за вислугу років - 367,17 грн. ;
серпень 2009 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
вересень 2009 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
жовтень 2009 - оклад - 226,36 грн. + клас - 31,82 грн. надбавка за вислугу років - 64,55 грн. ;
листопад  2009 - оклад - 1897,14 грн. + клас - 266,67 грн. надбавка за вислугу років - 540,95 грн.;
грудень  2009- оклад - 2490 грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років - 710,00  грн. ;
січень 2010 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
лютий 2010 - оклад - 1867,50 грн. + клас - 262,50 грн. надбавка за вислугу років - 532,50 грн. ;
березень 2010 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
квітень 2010 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
травень 2010 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
червень  2010 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
липень  2010 - оклад - 1245 грн. + клас - 175 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
серпень 2010 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710,00 грн. ;
вересень 2010 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
жовтень  2010 - оклад - 118,57 грн. + клас - 16,67 грн. надбавка за вислугу років - 33,81 грн. ;
листопад 2010 - оклад - 1924,09 грн. + клас - 270,45 грн. надбавка за вислугу років - 548,64 грн. ;
грудень 2010 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
січень 2011 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
лютий  2011 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
березень 2011 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710,00 грн. ;
квітень 2011 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710,00  грн. ;
травень 2011 - оклад - 2490 грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років - 710,00  грн.
червень 2011 - оклад - 1120,50 грн. + клас - 157,50 грн. надбавка за вислугу років - 319,50 грн. ;
липень 2011 - оклад - 1541,43 грн. + клас - 216,67 грн. надбавка за вислугу років - 439,52 грн. ;
серпень 2011 - оклад - 1581,55 грн. + клас - 222,73 грн. надбавка за вислугу років - 451,82 грн. ;
вересень 2011 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн.  надбавка за вислугу років - 710 грн. ;
жовтень 2011 - оклад - 0 грн. + клас - 0 грн. надбавка за вислугу років - 0  грн. ;
листопад 2011 - оклад -  2037,27 грн. + клас - 286,36 грн. надбавка за вислугу років - 580,91 грн.;
грудень 2011 - оклад - 2490 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років - 710 грн..
Разом з цим, із змісту розрахункових листів позивача вбачається, що працюючи на посаді судді Костянтинівського міськрайонного суду у спірні періоди позивач отримував також премію, додатковий оклад/оздоровлення (липень 2003 року, грудень 2003 року, липень 2004 року, вересень 2004 року, березень 2005 року, липень 2005 року, липень 2006 року, червень 2007 року, жовтень 2007 року, листопад 2007 року, грудень 2007 року, червень 2008 року, вересень 2008 року, липень 2009 року, вересень 2009 року, липень 2010 року, листопад 2011 року), відпускні (липень 2003 року, липень 2004 року, березень 2005 року, серпень 2005 року, липень 2006 року, серпень 2006 року, вересень 2006 року, червень 2007 року, вересень 2007 року, червень 2008 року, вересень 2008 року, липень 2009 року, вересень 2009 року, липень 2010 року, вересень 2010 року, травень 2011 року, липень 2011 року, вересень 2011 року), лікарняні (червень 2008 року, квітень 2010 року, липень 2011 року, серпень 2011 року).
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виплату надбавки за вислугу років, яка обчислюється від загальної суми щомісячної заробітної плати відповідно до приписів частини четвертої статті 44 Закону№2862-ХІІ, а не від розміру посадового окладу та доплати за кваліфікаційний клас, як вчинено відповідачем.
Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України, статус суддів визначається виключно Конституцією України та законами України, якими гарантовано незалежність і недоторканість суддів (частина перша статті 126 Конституції України).
Згідно з частиною першою статті 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» від 1512.1992р. №2862-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.
Суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.
Статтею 113 Закону України від 20.12.2005р. № 3235-IV «Про Державний бюджет України на 2006 рік» (далі - Закон № 3235-IV) установлено, що у 2006 році суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах, передбачених частиною четвертою статті 44 Закону № 2862-ХІІ, від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» обмеження або інші правила щодо нарахування надбавки за вислугу років суддям не встановлено.
Підпунктом «б» підпункту 2 пункту 61 розділу II Закону України від 28.12. 2007р.                       №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 107-VI) внесено зміни до абзацу другого частини четвертої статті 44 Закону                           № 2862-ХІІ, а саме: слова «загальної суми щомісячного заробітку» замінено словами «посадового окладу».
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 справа                                 № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України також і положення пункту 61 розділу II Закону №107-VI, яким внесено зміни до статті 44 Закону № 2862-ХІІ.
Отже, з 01 січня до 22 травня 2008 року (дати винесення Рішення № 10-рп/2008) надбавка за вислугу років суддям мала виплачуватися у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.
Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2008р. № 19 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865 (яка набрала чинності з 01.03.2008р.) останню доповнено пунктом 2-2, яким передбачено, що суддям щомісяця виплачується надбавка за вислугу років у відсотках від посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас в таких розмірах: при стажі роботи понад три роки - 10 відсотків, понад п`ять років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.
Отже, після 22.05.2008р., тобто з часу ухвалення Конституційним Судом України Рішення                   № 10-рп/2008 - Закон № 2862-XII та Постанова № 865 по-різному врегульовували питання виплати суддям надбавки за вислугу років.
Виходячи із визначених у частині третій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд апеляційної інстанції погоджується з суду першої інстанції, що при визначенні бази обчислення суддям набавки за вислугу років після 22.05.2008р. - дати винесення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 - слід застосовувати положення Закону        №2862-XII, який має вищу юридичну силу, а не підзаконний нормативний акт - Постанову № 865.
Таким чином, вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату, складовою якої є надбавка за вислугу років в розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», з урахуванням раніше сплачених сум, є обґрунтованими. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 18.12.2018р. у справі №816/301/16, від 29 жовтня 2020 року у справі №280/729/19.
Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки провадиться, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки.
Дана норма ставить у залежність суму заробітної плати за період відпустки від виплат, які нараховуються особі за 12 календарних місяців роботи.
Додатковий посадовий оклад та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань були виплачені позивачу при наданні щорічної основної відпустки відповідно до підпункту 2 пункту 2-1 Постанови про оплату праці суддів № 865 від 03.09.2005 року (далі Постанова №865).
На підставі підпункту 2 пункту 2-1 Постанови№865, в редакції від 01.04.2016 року, у разі надання відпустки виплачується додатковий посадовий оклад відповідно до частини п`ятої статті 44 Закону України "Про статус суддів", а також надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх cередньомісячної заробітної плати.
Редакція даного пункту не змінювалась до 31.12.2011 року (до закінчення спірного періоду).
Таким чином, вказані вище виплати заробітної плати за час відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань взаємозалежні від заробітної плати судді.
У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013р. №9-рп/2013у справі                               № 1-18/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що під заробітною платою, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем.
Тобто, заробітна плата за час відпустки, допомога по тимчасовій непрацездатності та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань підлягають перерахунку, оскільки вони входять до складових заробітної плати суддів.
З огляду на викладене для здійснення перерахунку сум, які входять до складових заробітної плати, перерахунку підлягають також суми, які були обраховані на основі зазначених вище складових.
Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 18.12.2018р. справа №816/301/16.
За таких обставин, судом першої інстанції правомірно задоволено вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу за період з 01.01.2003р. по 31.12.2005р. включно, за період з 01.01.2007р. по 31.12. 2007р. включно та за період з 22.05.2008р. по 31.12.2011р. включно заробітну плату за час відпустки та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованого надбавки за вислугу років за вказані періоди, з врахуванням виплачених сум.
Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000р. № 2017-III (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №1282-XII), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.
За змістом статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За приписами статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000р. №2050-III (далі - Закон №2050-ІІІ), компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до статей 3, 7 Закону № 2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Статтями 33 та 34 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року                          №108/95-ВР визначено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.
Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078), за змістом пункту 2 якого індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема: оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.
Пунктом 1-1 Порядку № 1078 визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для
Пунктами 2 та 3 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997р. №1427, унормовано, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 01.01.1998р., якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток.
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.
У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013р. №9-рп/2013 у справі                              № 1-18/2013 Суд дійшов висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Також, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.
Зі змісту статті 1 Закону № 2050-ІІІ вбачається, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
Статті 2, 3 цього Закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.
Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159, відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
У пункті 4 цього Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.
При цьому кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Використане у статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині нарахування та виплати на суму недоплаченої надбавки за вислугу років та недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з 01.01.2003 року по 31.12.2011р. включно індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а також компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 29.10.2020 року у справі №280/729/19.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.
У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:   

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року по справі №200/1277/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року по справі №200/1277/20-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 12 січня 2021 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                 Т.Г. Гаврищук 

    Судді                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                    Г.М. Міронова