Постанова
Іменем України
 
16 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 1627/52/12
 
провадження № 61-13380св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,            Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал»,
заінтересовані особи:
стягувач - Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,
боржники:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 12 листопада         2019 року у складі судді Харченка В. Ф. та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у складі колегії суддів:          Карпушина Г. Л., Одринської Т. В., Пікуля В. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст вимог заяви
 
Заочним рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 14 травня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Розірвано кредитний договір від 16 липня 2008 року № 54.2/АК 00008.08.2, укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 .
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь                              ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 266 061,12 грн. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт-Капітал») звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Заява обґрунтована тим, що на виконання заочного рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 14 травня 2012 року було видано виконавчі листи № 1627/52/12.
Відповідно до умов договору відступлення прав вимоги від 24 травня                    2019 року, укладеного між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт-Капітал», останнє, як новий кредитор, набуло право вимоги, у тому числі, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором від 16 липня  2008 року № 54.2/АК 00008.08.2.
 
Ураховуючи наведене, ТОВ «Вердикт-Капітал» просило суд замінити сторону виконавчого провадження - ПАТ «Родовід Банк», на його          правонаступника - ТОВ «Вердикт-Капітал».
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
 
Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області                                               від 12 листопада 2019 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2020 року, заяву ТОВ «Вердикт-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. 
Замінено сторону виконавчого провадження за рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 14 травня 2012 року у справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором з позивача (стягувача) ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника - ТОВ «Вердикт-Капітал».
 
Задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт-Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ТОВ «Вердикт-Капітал» набуло всіх прав кредитора ПАТ «Родовід Банк», у тому числі, на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, де боржниками є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також стягувача у виконавчому провадженні у справі № 1627/52/12, а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2020 року до Верховного Суду,  ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що суд першої інстанції не повідомив її про розгляд заяви ТОВ «Вердикт-Капітал» 12 листопада         2019 року, чим порушив її право на захист, оскільки вона була позбавлена давати пояснення, заявляти клопотання, заперечення, що могло б вплинути на ухвалене судом судове рішення.
 
Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.
 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частинами першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржуване судове рішення суду першої інстанції ухвалено з грубим порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
 
Судом встановлено, що судом першої інстанції взагалі не було направлено ОСОБА_2 повідомлення про розгляд заяви ТОВ «Вердикт-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження на її адресу: АДРЕСА_1 , при тому, що вказана адреса  ОСОБА_2 , з-поміж іншого, була зазначена у резолютивній частині заочного рішення Семенівського районного суду Полтавської області                       від 14 травня 2012 року.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей 128-130, 223, 372 ЦПК України.
 
У частині третій статті 442 ЦПК України визначено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. 
 
У статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпередбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
 
Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини                        від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява                          № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
 
Однак, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції на зазначені вимоги законодавства уваги не звернув, розглянув заяву ТОВ «Вердикт-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження без повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце її розгляду, розгляд справи не відклав, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.
 
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
 
Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , на вказане грубе порушення норм процесуального права суду першої інстанції уваги не звернув, залишивши його ухвалу без змін.
 
Відповідно до частини четвертої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.
 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
 
Оскільки  ОСОБА_2 обґрунтовує свою касаційну скаргу тим, що суд першої інстанції не повідомив її про розгляд справи та ця обставина підтверджується матеріалами справи, то оскаржувані судові рішення підлягають обов`язковому скасування з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Керуючись статтями 400-402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
 
Ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 липня         2020 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Р. А. Лідовець
І. А. Воробйова
Ю. В. Черняк