КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 760/2097/21                                                                                        Головуючий у І інстанції Оксюта Т.Г.
Провадження № 22-ц/824/1416/2021                                                           Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України
 
01 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року, 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн. без конфіскації валюти; вилучену валюту у розмірі 740 (сімсот сорок) євро повернуто ОСОБА_1 .
Згідно з оскаржуваною постановою, 17 грудня 2020 року під час проходження митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», ОСОБА_1 , чкий прилетів до України з Туреччини, м. Стамбул, рейсом №457 літаком а/к «ТК», обрав вид митного оформлення зону спрощеного митного оформлення «зелений коридор», а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.
На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину було задано запитання щодо наявності готівкових коштів, пасажир відповів, що має приблизно 10000 євро. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиром було видано готівку в розмірі 10739 євро, що знаходилися у окремому відділенні сумки пасажира (ручна поклажа).
Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.
Зі слів громадянина України ОСОБА_1 , вищевказана валюта належить йому особисто.
З виявленої суми, пасажиру було пропущено 9999 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 740 євро.
На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» до інспекторів митниці з приводу декларування переміщуваних коштів не звертався.
Не погоджуючись з постановою суду, представник Київської митниці Держмитслужби подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду відносно ОСОБА_1 в повному обсязі та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, застосувати стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією предмету порушення - грошових коштів у сумі 740 Євро. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду про доведеність винності громадянина України ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та є обґрунтованим. Разом з тим, висновок суду про відсутність підстав для застосування щодо правопорушника додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.   
Заслухавши доповідача, пояснення представника Київської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням закону.
Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Представленими матеріалами справи встановлено, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України підтверджується протоколом про порушення митних правил, доповідною запискою, описом вилучених предметів, розрахунком еквіваленту.
Положеннями ст. 471 МК України визначено, що відповідальність настає за порушення встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
Об`єктивна сторона правопорушення, за ст. 471 МК України полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в зеленому коридорі, тобто в зоні спрощеного митного контролю.
Відповідно до п. 4, п. 5 ст. 366 Митного кодексу України громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.
Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.
Частиною 3 ст. 197 МК України та Постановою Правління Національного банку України №148 від 27 травня 2008 року, якою затверджено «Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України» встановлено порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню.
Так, розділом 2 «Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», затвердженої Постановою правління Національного банку України №148 від 27 травня 2008 року встановлено, що фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу, а готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.
Правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 полягало у переміщенні через митний кордон України не задекларованих митному органу коштів, що підлягає обов`язковому декларуванню.
Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну в принципі не обмежена, обмежена лише сума, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, яка може бути ввезена без письмового декларування.
Об`єктивна сторона правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.
Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав форму проходження митного контролю "зелений коридор", - з моменту перетину останнім "білої лінії", що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор».
Згідно зі ст. 471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.
Разом з тим, при вирішенні питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.
Крім того, санкцією ст. 471 МК України передбачено основне адміністративне стягнення - штраф та додаткове стягнення - конфіскація товарів заборонених або обмежених законодавством України. Законодавством України не заборонено та не обмежено переміщення грошових коштів у будь-якому розмірі.
Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення без конфіскації вилученої валюти, суд обґрунтував своє рішення тим, що застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку, є безумовним порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянина України ОСОБА_1 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього "індивідуальний надмірний тягар".
Зокрема суд послався на те, що грошові кошти, які мав при собі ОСОБА_1 , при перетині державного кордону України, є його доходом за виконану роботу, а конфіскація зазначених коштів позбавить його сім'ю належного матеріального забезпечення. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції. 
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. Підстав для застосування конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.
Таке стягнення є достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм міжнародного права, а саме положень Конвенції про захист заробітної плати та Європейської Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дав належну оцінку наявним у справі доказам і обґрунтовано дійшов висновку про визнання ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України, із накладенням адміністративного стягнення в межах санкції статті та без застосування додаткового стягнення у виді конфіскації товарів, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника Київської митниці Держмитслужби відсутні.
Керуючись ст. 529 МК України, ст. 294 КУпАП, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.  

 
 
Суддя                                                                                     Д.О.Таргоній