ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/1833/20	

головуючий суддя І інстанції – Новікова І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,     
 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2020 року в адміністративній справі №280/1833/20 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу,-  

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу ГУНП в Запорізькій області від 10.02.2020 №225 «Про притягнення до відповідальності» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано п.1 Наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 10.02.2020 №225 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції старшого лейтенанта поліції     ОСОБА_1 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірний наказ був прийнятий останнім правомірно та з дотриманням приписів чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.
Відзив від позивача на адресу суду не надходив.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, на момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 обіймав посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції, спеціальне звання – старший лейтенант.
22.01.2020 начальником ГУНП в Запорізькі області видано наказ №162 «Про призначення та проведення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», яким призначено службове розслідування за фактом надходження 27.12.2019 до СУ ГУНП доповідної записки старшого слідчого СУ ГУНП Гусєвої Є. з приводу перевірки Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП та виявлення недоліків у службовій діяльності працівників вказаного підрозділу.
30.01.2020 т.в.о. начальника ГУНП в Запорізькій області затверджено Висновок про результати розгляду фактів викладених у доповідній записці слідчого СУ ГУНП, відповідно до пункту 3 якого, за порушення вимог ст.ст.2, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст.1, 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції, п.7 п.11 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, у частині непрофесійного виконання службових обов`язків та невжиття заходів, спрямованих на встановлення обставин події під час розгляду заяви ОСОБА_2 , що призвело до не з`ясування усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та прийняття необґрунтованого рішення про припинення перевірки за заявою, оперуповноважений сектору кримінальної поліції Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 підлягає застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
11.02.2020 начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ №225 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», пунктом 1 якого наказано, за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог п.2 ст.2, п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ч.1, 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.7 п.11 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, застосувати до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Не погодившись з правомірністю прийняття наведеного наказу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено допущення позивачем дисциплінарного проступку, що відповідно виключає наявність підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію».
Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Приписам ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут Національної поліції України) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Приписами ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування, визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 (далі - Порядок № 893).
Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до п. 1 розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що недотримання працівником Національної поліції службової дисципліни, неналежне виконання обов`язків поліцейського, має наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення                    позивача до дисциплінарної відповідальності та прийняття спірного наказу  були висновки відповідача щодо порушення позивачем службової дисципліни, а саме п.2 ст.2, п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ч.1, 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.7 п.11 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, а саме без будь-яких превентивних заходів, останній протиправно склав доповідну записку про припинення проведення перевірки за заявою ОСОБА_3 про втрату мобільного телефону її донькою.
Встановивши зміст спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступних висновків.
Порядок ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах (управліннях, відділах, відділеннях) поліції (далі - органи (підрозділи) поліції) єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події) з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» визначено Порядком ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року № 100 (далі – Порядок                   № 100)
Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку №100, поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.
За рішенням керівника органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки, відомості про виявлене кримінальне правопорушення уповноважена службова особа реєструє в ІТС ІПНП (журналі ЄО в разі тимчасової відсутності технічних можливостей унесення таких відомостей до ІТС ІПНП) та невідкладно, але не пізніше 24 годин реєстрації передаються:
до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) або передання цих відомостей до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня та їх внесення до ЄРДР;
у міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах - до органів (підрозділів) поліції, на території обслуговування яких сталася така подія, для прийняття відповідних рішень та внесення до ЄРДР.
Згідно пункту 11 розділу ІІ Порядку №100, поліцейський органу (підрозділу) поліції, якому доручено розгляд заяви або повідомлення про іншу подію та прийняття відповідного рішення в межах Закону України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі встановлення в матеріалах відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.
Як свідчать встановлені обставини справи, 27.10.2019 до Хортицького відділення поліції звернулася ОСОБА_3 , яка заявила про втрату мобільного телефону, а саме в наданих поясненнях зазначено, що 27.10.2019 року о 16-00 знаходячись за адресою вул.Запорізького козацтва її донька ОСОБА_4 , 2003 року народження, при невідомих обставинах та з власної необачності втратила мобільний телефон «Моторола».
Поряд з вказаним, згідно пояснень громадянки ОСОБА_3 від 27.10.2019 року, 27.10.2019 приблизно біля 16-00 її донька ОСОБА_5 повідомила її про те, що знаходячись біля магазину Аврора вона виявила втрату мобільного телефону Моторола. ОСОБА_3 зазначила, що телефон донька втратила по власній необачності, а в поліцію вона звернулася для внесення телефону в базу втрачених речей.
За результатами розгляду вищезазначеного повідомлення, позивачем складено доповідну записку на ім`я начальника Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в якому запропоновано подальшу перевірку за даним повідомленням завершити.
Отже, з наведених обставин справи вбачається, що під час звернення до відділення поліції 27.10.2019 громадянка ОСОБА_3 не вказувала, що втрата мобільного телефону її донькою була спричинена діями інших осіб, а навпаки вказувала про втрату телефону з власної необережності її доньки, у зв`язку з чим, що на момент розгляду повідомлення ОСОБА_3 , у позивача був відсутній законодавчо встановлений обов`язок для звернення до керівника з питання наявності ознак кримінального правопорушення під час втрати мобільного телефону.
Доказів, які б спростовували наведені обставини, відповідачем до суду подано не було.
Що стосується посилань відповідача на те, що під час проведення службового розслідування громадянка ОСОБА_3 фактично змінила свідчення та вказала на те, що 27.10.2019 року під час переходу проїзної частини в районі вул.Запорізького козацтва, невідомий штовхнув доньку ОСОБА_3 під час чого витяг з карману куртки мобільний телефон, тим самим спричинивши збиток на суму 4800,00 грн., то колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що доказів того, що про зазначені обставини було повідомлено поліцейських Хортицького ВП під час звернення до органу поліції, саме 27.10.2019 року, відповідачем до суду подано не було.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що пункт 1 наказу ГУНП в Запорізькій області від 10.02.2020 №225 «Про притягнення до відповідальності» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311 ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2020 року в адміністративній справі №280/1833/20 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за виключенням наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов