Ухвала
04 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 703/4730/18
провадження № 61-17413ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, 
яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні 
відповідача - Костянтинівська сільська рада Смілянського району Черкаської області, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище 
позовом.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 
від 08 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано недійсним заповіт від 09 серпня 2018 року, посвідчений секретарем виконкому Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області за реєстровим № 117, за яким ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , залишену після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою Черкаського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2020 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
18 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду 
із касаційною скаргою на постанову Черкаського апеляційного суду 
від 13 жовтня 2020 року (надійшла до суду 24 листопада 2020 року), в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення, касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, 
а саме запропоновано заявнику надати суду уточнену редакцію касаційної скарги із посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, сплатити судовий збір та надати докази, що підтверджують його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання. 
Копію вказаної вище ухвали суду касаційної інстанції було направлено 
ОСОБА_1 на зазначену у касаційній скарзі поштову адресу 14 грудня 2020 року.
Зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення акціонерного товариства «Укрпошта» (трек-номер 
№ 0306305764355) убачається, що вказане поштове відправлення було вручено ОСОБА_1 17 грудня 2020 року.
Отже, оскільки у відведений судом строк, станом на 04 лютого 2021 року, ухвала суду касаційної інстанції не виконана, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження у справі, тому касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року підлягає визнанню неподаною та поверненню заявникові.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, 
яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні 
відповідача - Костянтинівська сільська рада Смілянського району Черкаської області, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно вважати неподаною та повернути заявникові.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        Д. Д. Луспеник