ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 березня 2021 року           справа №200/5029/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Міронової Г. М., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 р. у справі  № 200/5029/20-а (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                        ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в якому просила: визнати дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на підставі  ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" незаконними; зобов`язати Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  призначити позивачу пенсію за віком на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 20.02.2020.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав протиправними дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; визнав протиправним та скасував рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області № 0001450 від 26.02.2020; зобов`язав Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2020 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.
15.01.2021 до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява позивача, про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та зобов`язання Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подати звіт про повне виконання судового рішення.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконання судового рішення.
Позивача, не погоджуючись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати та направити справу до суду першої інстанції для прийняття нового рішення про задоволення заяви про встановлення судового контролю. Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій справі. В обґрунтування скарги зазначено, що рішення суду відповідачем не виконано. 
Позивач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.
Представник відповідача у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність. Від відповідача надійшов відзив в якому просив скаргу залишити  без задоволення.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
20.02.2020 позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії.
Рішенням Костянтинівсько-Дружківського управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 0001450 від 26.02.2020 відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки на дату звернення - 20.02.2020 страховий стаж заявниці складав 23 роки 11 місяців 20 днів , а стаж роботи на пільгових умовах за списком 2 - 10 років 3 місяці 6 день. Таким чином зазначено, що заявниця не досягла пенсійного віку - 54 років 06 місяців, згідно пункту 1, 2 статті 114 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, місцевий суд дійшов висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття судового рішення у справі.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначене кореспондується з положенням підпункту «ґ» пункту 4 частини 1 статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням: встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій  справі.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового  рішення.
Аналогічна правова позиція викладена і в постанові ВС від 03.04.2019 року у справі №820/4261/18.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.
Матеріали справи свідчать, що 20.02.2020 позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";.
Рішенням Костянтинівсько-Дружківського управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 0001450 від 26.02.2020 відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки на дату звернення - 20.02.2020 страховий стаж заявниці складав 23 роки 11 місяців 20 днів , а стаж роботи на пільгових умовах за списком 2 - 10 років 3 місяці 6 день. Таким чином зазначено, що заявниця не досягла пенсійного віку - 54 років 06 місяців, згідно пункту 1, 2 статті 114 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав протиправними дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; визнав протиправним та скасував рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області № 0001450 від 26.02.2020; зобов`язав Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2020 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.
Матеріали справи свідчать, що відповідач рішенням № 73 від 18.12.2020 про перегляд заяви від 20.02.2020 за рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/5029/20-а від 11 вересня 2020 року, (а.с.130-132), згідно ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення” №1058-IV від 09.07.2003, із врахуванням висновків суду, відмовив позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах. 
Отже, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року виконано відповідачем шляхом повторного розгляду заяви та прийняттям рішення № 73 від 18.12.2020.
Верховний Суд у постанові від 18.06.2020 у справі № 820/4556/17 зазначив, що суд здійснюючи контроль за виконанням судового рішенням не вирішує спору повторно, а лише усуває перешкоди на шляху виконання вже прийнятого раніше рішення. Потреба судового контролю може бути зумовлена, зокрема, невиконанням відповідачем судового рішення, яким його зобов`язано розглянути заяву з урахуванням висновків суду; неприйняттям рішення у належній формі; іншими діями та бездіяльністю, що свідчать про ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення. При цьому слід зауважити, що, здійснюючи судовий контроль, суд не може змінювати резолютивну частину рішення, яке виконується. Необхідність звернення до суду з новим позовом про зобов`язання суб`єкта владних повноважень ухвалити конкретне рішення на користь позивача, як виняток, може виникнути, якщо суб`єкт владних повноважень ухвалить рішення за результатами повторного розгляду, яким особі повторно буде відмовлено без врахування висновків суду або з інших підстав, яким суд не надавав оцінки раніше.
З огляду на наведене вище суд дійшов до висновку, що у спірних правовідносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо неповного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/5029/20-а від 11 вересня 2020 року, оскільки управлінням були здійсненні необхідні заходи для виконання рішення суду та здійснено повторний розгляд заяви.
Отже, позивачу для захисту прав та інтересів необхідно звернутися до суду з новим позов, щодо скасування рішення № 73 від 18.12.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з зобов`язанням суб`єкта владних повноважень ухвалить конкретне рішення.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України, обумовлює для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Керуючись ст.308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 р. у справі  № 200/5029/20-а - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 р. у справі  № 200/5029/20-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 03 березня 2021 року.

Суддя-доповідач:                                                                          Е.Г. Казначеєв

Судді:                                                                                        І.В. Геращенко          

                                                                                                     Г.М. Міронова