ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2021 року м. Харків

Справа № 643/17248/18
Провадження № 22-ц/818/176/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,
суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1 ,
Відповідач: ОСОБА_2 , 
Третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариства «Домінанта», 

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргу  ОСОБА_2  на рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2019 року, суддя першої інстанції Поліщук Т.В., - 

у цивільній справі за позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 110 391,94 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1103,91 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн..

Позов мотивований тим, що 27.02.2018 о 14 год. 00 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 біля буд. 62 по вул. Гвардійців-Широнінців в м. Харкові не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Mitsubishi Outlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 04.04.2018 у справі № 643/2791/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. При розгляді справи ОСОБА_2 вину у ДТП визнав та не оспорював обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 є власником автомобіля «Mitsubishi Outlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , якому внаслідок ДТП завдано механічні пошкодження. За відомостями МТСБУ транспортний засіб «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 27.02.2018 застрахований відповідно до полісу № АМ 651626 ТДВ «СТ «Домінанта». Позивач зверталась до ТДВ «СТ «Домінанта» із заявою про відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП, проте виплат та будь-яких відповідей від ТДВ «СТ «Домінанта» не отримала. Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 866 від 07.06.2018 було анульовано ліцензію ТДВ «СТ «Домінанта» на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 97/05-18 суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 110391,94 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, як з винної у ДТП особи. Крім того, позивач просить стягнути понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 1103,91 грн. та на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 110 391 грн. 94 коп., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 103 грн. 92 коп., а всього стягнуто 111495 грн. 86 коп. 

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що право позивача на відшкодування шкоди з винної у ДТП особи, не може бути припинено або обмежено договором страхування. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. не підлягають відшкодуванню, оскільки позивачем не надано жодних доказів понесення нею таких витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції  ОСОБА_2  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, відмовивши у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права на підставі неналежних доказів.

В обґрунтування апеляційної скарги викладено фактичні обставини справи та зазначено, що позовні вимоги до ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки цивільно-правова відповідальність водія була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта», яке несе відповідальність у разі настанні страхового випадку, тоді як обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. ДТП сталося до анулювання ліцензії ТДВ «СК «Домінанта», у випадку недостатності майна та коштів страховика для задоволення вимог потерпілих страхові виплати здійснюються МТСБУ. Вказує, що розмір відшкодування шкоди не також необґрунтованим, оскільки у ньому не враховано зношеність майна та вважає вірним розмір стягнення 50316,50 грн. з урахуванням ПДВ, 45158,51 грн – без врахування ПДВ, вказані суми знаходяться в межах ліміту відповідальності страховика. Крім того, відповідач не був повідомлений про розгляд справи належним чином.

Відзиву на апеляційні скарги в порядку ст.360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції не надходили. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 27.02.2018 о 14 год. 00 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 біля буд. 62 по вул. Гвардійців-Широнінців в м. Харкові не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Mitsubishi Outlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 04.04.2018 у справі № 643/2791/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. При розгляді справи ОСОБА_2 вину у ДТП визнав та не оспорював обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.9-10).

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Внаслідок ДТП пошкоджено транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 97/05-18, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 без врахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 110391,94 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику авто становить 50316,50 грн. з урахуванням ПДВ та 45158,51 грн. – без врахування ПДВ, ринкова вартість легкового автомобіля становить 252322,84 грн. (а.с.12-35).

За відомостями МТСБУ транспортний засіб «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 27.02.2018 застрахований відповідно до полісу № АМ 651626 ТДВ «СТ «Домінанта» (а.с.36).

Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 866 від 07.06.2018 було анульовано ліцензію ТДВ «СТ «Домінанта» на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.37).

Отже, відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 21 березня 2019 року № 423 ТДВ «СТ «Домінанта» виключено з Державного реєстру фінансових установ у зв`язку з анулюванням ліцензії ТДВ «СТ «Домінанта» на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг від 07 червня 2018 року № 866. Анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії СТ № 502 від 07 серпня 2007 року, видане ТДВ «СТ «Домінанта», отже, ТДВ «СТ «Домінанта» позбавлено членства в МТСБУ через заборгованість до фондів бюро.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 2 Закону № 1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності має право здійснювати страховик, який: має ліцензію на здійснення даного виду страхування; є членом МТСБУ.

Згідно із статтею 52 цього Закону передбачено:
-пунктом 52.1. Членство страховика в МТСБУ припиняється у разі виключення такого страховика із членів МТСБУ або втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ.
-пунктом 52.4. Страховик у разі припинення його членства в МТСБУ втрачає право укладати будь-які договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Припинення повного членства в МТСБУ позбавляє страховика права укладати договори міжнародного страхування.
-пунктом 52.5. Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 29 Закону № 1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Підпунктом 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо - транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо - транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з пунктом 35.1. статті 35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Таким чином, особа, яка має бажання отримати відшкодування, повинна чітко дотримуватися порядку, визначеного цим Законом, який є імперативним для даних правовідносин та чітко визначає порядок отримання регламентної виплати, а також підстави для відмови в отриманні регламентної виплати.

Згідно з підпунктом «ґ» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961 - IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 52 Закону № 1961 IV врегульовано питання припинення членства в МТСБУ, зокрема, повне членство страховика в МТСБУ припиняється у разі позбавлення страховика - повного члена МТСБУ такого статусу, втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ або виключення такого страховика із членів МТСБУ. Страховик, членство якого у МТСБУ припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 року по справі № 761/22989/15-ц.

Отже, обов`язок із виконання договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності покладено на страхову компанію до завершення процедури її ліквідації в особі ліквідаційної комісії, а у разі недостатності коштів (майна) - на МТСБУ.

Відповідно до даних веб-сайту МТСБУ щодо перевірки статусу чинності полісу внутрішнього страхування за результатами пошуку за номером полісу «ВВ9557ВХ» станом на 27 лютого 2018 року (дата вчинення ДТП) поліс являвся дійсним.

Відповідно до даних веб-сайту МТСБУ страховика ТДВ «СТ «Домінанта» було позбавлено права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 02 липня 2018 року.

ДТП за участі сторін сталася 27 лютого 2018 року, а анулювання ліцензій ТДВ «СТ «Домінанта» відбулася на підставі розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 07 червня 2018 року, тобто через 4 місяці з моменту ДТП.

Доказів того, що ОСОБА_4 у передбачений Законом № 1961 - IV строк зверталася до ТДВ «СТ «Домінанта» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування матеріали справи не містять. Не надано їх і до суду апеляційної скарги.

Відомостей про те, що позивач зверталася з вимогою про відшкодування спричиненої ДТП матеріальної шкоди до МТСБУ також немає.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 - IV).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

За таких обставин, у разі якщо позивач (особа, якій завдана шкода) не звертався до страховика відповідача (завдавач шкоди) та не отримував його відмову у виплаті страхового відшкодування, а пред`явив відразу вимогу до особи відповідальної за шкоду, то відсутні передбачені законом підстави для задоволення його позовних вимог.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18, яка відступила від висновку, висловленого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року в справі № 6-2587цс18 (http://reestr.court.gov.ua/Review/75296543).

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач на момент скоєння ДТП був застрахований, позивач повинен був вимагати кошти за майнову шкоду (у розмірі визначеному відповідно до законодавства) зі страхової компанії, а у разі ліквідації ТДВ «СТ «Домінанта» - від МТСБУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати и детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст.376 ЦПК України вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_2  – задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2019 року – скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариства «Домінанта», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                С.С. Кругова

Судді                                                                                        О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук