Ухвала
 
10 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 756/12097/19
провадження № 61-18111ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель», ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про скасування записів про державну реєстрацію права власності, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні квартирою та виселення,
встановив:
У вересні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , звернулися до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Даніель», ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , у якому просили:
- витребувати від ОСОБА_1 на скою користь квартиру АДРЕСА_1 ;
- скасувати запис про право власності від 16 вересня 2014 року , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 454575680000, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 травня 2014 року за ПАТ «Комерційний банк «Даніель»;
- скасувати   запис про   право власності номер 15117790, за яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 454575680000;
- скасувати запис про право власності, номер запису 27160610, за яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 454575680000.
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , у якому просила усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , виселети з цієї квартири ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_5 .
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовлено.
Зустрічний позов задоволено. Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою шляхом виселення з квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
Постановою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2020 року в частині задоволення зустрічного позову та стягнення судових витрат скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. В решті рішення суду залишити без змін.
03 грудня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_7 звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року у вищевказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог вищевказаної ухвали заявником надіслано до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції.
Підставами касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2014 року (провадження № 6-158цс14), від 03 червня 2020 року в справі № 196/476/13-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- заявник обґрунтовує необхідність відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 21 серпня 2019 року в справі № 569/4373/16-ц, який застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу № 199/4873/19 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 березня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            І. О. Дундар
 
                                                                                                            Є. В. Краснощоков