П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/2439/20	

Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.
рішення суду першої інстанції прийнято у
м. Херсон, 05 листопада 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                             Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області (надалі-відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області) №213050013797 від 14.07.2020 про відмову ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 період навчання в Херсонському середньому професійно-технічному училищі №10 з 01.09.1982 р. по 16.07.1986 р., період здійснення ним підприємницької діяльності з 17.10.1996 р. по 31.03.2007 р. та період проходження військової служби в рядах Збройних сил України з 21.02.2015 р. по 28.04.2016 р., з 24.11.2018 р. по 23.11.2019 р.; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, як учаснику бойових дій, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.04.2020 року.
Позовні вимоги, з урахуванням поданої позивачем відповіді на відзив (16.10.2020р.) обґрунтовані правом на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як учасника бойових дій на сході України. Позивач зазначив, що він проходив службу в рядах Збройних Сил України, має відповідне посвідчення та військовий квиток. На думку позивача, дії відповідача, по неврахуванню до страхового стажу період навчання в ПТУ № 10 в 1985-1986 роках, період ведення підприємницької діяльності у 1996-2002 роках, 2003-2007 роках та період проходження військової служби, перебування в місцях ведення бойових дій з 21.02.2015 по 28.04.2016р. порушують ст. 46 Конституції України, оскільки усі необхідні документи для належного обрахування страхового стажу позивачем були надані до Пенсійного фонду, спірне рішення №213050013797 від 14.07.2020 вважає незаконним.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року, адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 14.07.2020 № 213050013797 про відмову ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (код ЄДРПОУ 21295057, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії,6) зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 період навчання в Херсонському середньому професійно-технічному училищі №10 з 01.09.1982 по 16.07.1986, період здійснення підприємницької діяльності з 17.10.1996 по 31.03.2007 та період проходження військової служби в рядах Збройних сил України з 21.02.2015 по 28.04.2016, з 24.11.2018 по 23.11.2019.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (код ЄДРПОУ 21295057, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії,6) призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій на сході України, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 25.04.2020 року.
В задоволені решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ПФУ в Херсонській області подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення взято до уваги лише відомості, вказані в архівній довідці від 27.01.2020р. № 7/20 і лише частково, при цьому, проігноровано відомості цієї довідки відповідно до записів поіменної книги особового складу учнів ПТУ-10 та наказів про зарахування в період навчання з 1984 р. по 1986р. ОСОБА_1 не значиться. Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у період з 1983 року по 1985 рік проходив строкову військову службу, яка зарахована до страхового стажу. Таким чином, на виконання рішення суду, період з 1984р. по 1985р. буде зараховано до стажу позивача двічі. Також, судом першої інстанції не звернуто увагу на те, що згідно архівної довідки № 15/20 від 25.02.2020 року, виданої відповідно до записів поіменної книги особового складу учнів ПТУ-10 та наказів про зарахування до складу учнів училища у період навчання з 984р. по 1985р. ОСОБА_1 не значиться в списках, та записів у період з 1982р. по 1986р. щодо надання академічної відпустки або відновлення у списках учнів не зазначено. До того ж, зобов`язавши зарахувати позивачеві страхового стажу період ведення підприємницької діяльності з 1996 року, судом першої інстанції проігноровано той факт, що впровадження персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування розпочато у 1998 році, обробка відомостей про застраховану особу за період з 1998р. в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру, утвореному на базі системи персоніфікованого обліку, законодавством не передбачена. Звіти відносно позивача – відсутні. Період ведення підприємницької діяльності у 2003-2007 рр. зарахований згідно відомостей з реєстру застрахованих осіб. Стосовно не зарахування періоду військової служби у період з 21.02.2015р. по 28.04.2016р. та з 24.11.2018р. по 23.11.2019р., апелянт вказує, що ОСОБА_1 було надано дві довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором), для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням № 21/901 від 24.05.2017р. та № 539 від 29.04.2016р. видані Військовою частиною Польова пошта НОМЕР_1 , форма яких не відповідає формі, затвердженій Постановою № 413 та Порядком № 22-1, а саме: бланк довідок не відповідає додатку 2 Порядку № 22-1. Таким чином, такі довідки не можуть бути прийняті до розгляду, у зв`язку із чим не можливо зарахувати до страхового стажу період проходження військової служби в рядах ЗС України з 21.02.2015р. по 28.04.2016р. Також, на думку апелянта нічим не підтверджено період участі позивача у антитерористичній операції з 07.07.2019р. по 23.11.2019р., у зв`язку із чим, суд першої інстанції зробив хибний висновок про наявність підстав для зарахування вказаного періоду до страхового стажу. Період проходження військової служби в ЗСУ з 24.11.2018р. по 23.11.2019р. взагалі нічим не підтверджений. Одночасно, апелянт звертає увагу на ту обставину, що для призначення дострокової пенсії за віком військовослужбовцю, відповідно до норм чинного законодавства, необхідно дві умови: досягнення віку – 55 років, страховий стаж – не менше 25 років. З огляду на викладене, апелянт вважає, що за відсутності необхідного страхового стажу не менше 25 років, у даному випадку спірне рішення № 213050013797 від 14.07.2020р. є законним та таким, що відповідає нормам діючого законодавства.
28.01.2021р. за вхід. № 1604/21 від представника Бучми В.І. надійшла заява про вступ у справу в якості представника.
12.02.2021р. та 15.02.2021р. за вхід. № 2936/21 від представника позивача у справі надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про хибність доводів органу ПФУ, у зв`язку із чим позивач просить залишити скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, з викладених у цьому відзиву підстав.  
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг 55 річного віку для виходу на пенсію за віком.
Згідно копії військового квитка НОМЕР_2 , виданого Комсомольським районним військовим комісаріатом Херсонської області, ОСОБА_1 був призваний на військову службу 26.04.1983.
10.06.1985 наказом СРСР № 72 від 28.03.1985 звільнений у запас та направлений до Комсомольської РВК Херсонської області.
21.02.2015 мобілізований згідно Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015.
28.04.2016 звільнений Указом Президента України №115/2016 від 25.03.2016.
24.11.2018 призваний на військову службу за контрактом наказом командира військової частини НОМЕР_3 .
23.11.2019 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 звільнений з військової служби у запас.
Таким чином, в період з 26.04.1983 по 10.06.1985, 21.02.2015 по 28.04.2016 та з 24.11.2018 по 23.11.2019 ОСОБА_1 проходив військову службу в рядах Збройних Сил України, приймав участь у бойових діях на сході України та отримав статус учасника бойових дій, що також підтверджується наданим до справи копією посвідчення Управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 від 19.08.2015.
10.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Херсонського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком з наданням відповідних документів, що підтверджують його стаж та статус учасника бойових дій.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області 14.07.2020 прийнято рішення №213050013797, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В даному рішенні зазначено про страховий стаж (не повний) 16 років 1 місяць 17 днів, що складається із страхового стажу до 01.01.2004р. 11 років 3 місяці 19 днів та страхового стажу після 01.01.2004р. 4 роки 9 місяців 28 днів.
Дане рішення є предметом розгляду у даній справі.
Листом №2100-0301-8/29705 від 24.07.2020 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомило позивача про прийняття 14.07.2020 рішення №213050013797, яким відмовлено в призначенні дострокової пенсії.
Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за наслідками дослідження матеріалів справи вбачається, що страховий стаж позивача склав 27 років 1 місяць та 10 днів, що в місяцях обраховується 325 місяців 10 днів, у зв`язку із чим дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування спірного рішення від 14.07.2020 року № 213050013797, а також зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 періоду навчання в Херсонському середньому професійно-технічному училищі №10 з 01.09.1982 по 16.07.1986, період здійснення ним підприємницької діяльності з 17.10.1996 по 31.03.2007 та період проходження військової служби в рядах Збройних сил України з 21.02.2015 по 28.04.2016, з 24.11.2018 по 23.11.2019, з урахуванням висновків, викладених в судовому рішенні та зобов`язати призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій на сході України, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати досягнення пенсійного віку 55 років, а саме з 25.04.2020 року.
Оскільки зобов`язання призначити пенсію породжують за собою наступні дії відповідача, що полягають у її виплаті, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав станом на даний час у задоволенні вимоги позивача щодо зобов`язання виплатити пенсію.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч.ч. 1,3 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (надалі - Закон №1788-ХІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно ст. 2 Закону №1788-ХІІ, за цим Законом призначаються:а) трудові пенсії:за віком;по інвалідності;в разі втрати годувальника;за вислугу років;
В свою чергу, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (надалі Закон №1058-ІV, в редакції. Чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Вказаний Закон також визначає порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
За приписами ст. 1 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
При цьому, п.4 ч.1 ст.115 Закону №1058-ІV встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
В свою чергу, умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058-ІV.
Як встановлено статтею 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів Державного бюджету України(п. 3 Прикінцеві положення Розділу XV Закону №1058-ІV).
Вказаним вище пунктом також передбачено, що протягом п`яти років з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення відповідно до законодавства, до Пенсійного фонду подаються, у разі їх відсутності, персоніфіковані відомості про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, поліцейським, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як встановлено п. 31 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску); 2) проходження військової служби по 31 грудня 2017 року включно.
Згідно приписів ч.1 ст. 22 Закону № 1058-ІV, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Як вірно зауважив суд першої інстанції, у межах спірних правовідносин та з огляду на вік позивача, який на дату звернення з заявою до Пенсійного фонду про призначення дострокової пенсії за віком (10.07.2020р.) становить 55 років 02 місяці 16 днів, та виходячи з вищезазначеного для встановлення ОСОБА_1 права на пенсію за віком необхідно дотримання таких обов`язкових вимог, як наявність страхового стажу не менше 25 років.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи листа Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 24.07.2020 № 2100-0301-8/29705, обрахування Пенсійним фондом за наданими позивачем документами страхового стажу для отримання дострокової пенсії. Як наслідок, страховий стаж визначено відповідачем - 14 років 7 місяців 25 днів, що включає наступне: « 01.09.1982 - 27.04.1983 - навчання - 7 місяців 27 днів; 28.04.1983 - 10.06.1985 - військова служба - 2 роки 1 місяць 13 днів; 23.07.1986 - 17.11.1986 - 3 місяці 25 днів; 18.11.1986- 09.09.1988 - 1 рік 9 місяців 22 дні; 30.09.1988 - 16.04.1991 - 2 роки 6 місяців 17 днів; 22.04.1991 - 10.07.1991 - 2 місяці 19 днів; 18.07.1991 - 11.02.1992 - 6 місяців 24 дні; 19.02.1992 - 10.09.1994 - 2 роки 6 місяців 22 дні; 01.07.2003 - 31.12.2003 підприємницька діяльність - 6 місяців; 01.04.2004 - 30.04.2004 - підприємницька діяльність - 19 днів; 01.09.2004- 31.12.2005 - підприємницька діяльність - 8 місяців 12 днів; 01.04.2006 - 31.12.2006 - підприємницька діяльність - 3 місяці 25 днів; 01.02.2007 - 31.03.2007 - підприємницька діяльність - 21 день; 29.05.2016 - 23.05.2017 - перебування на обліку в ЦЗ - 11 місяців 26 днів; 24.11.2018 - 23.11.2019 - 1 рік 15 днів; 03.12.2019 - 01.06.2020 - перебування на обліку в ЦЗ - 6 місяців.
Також у даному листі зазначено зокрема, що у разі надання заявником довідок за формою, визначеною постановою КМУ № 413 та Порядком № 22-1, страховий стаж становитиме 16 років 1 місяць 17 днів.
Колегією суддів встановлено, що відповідачем, згідно наявних у справі документів, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано наступні періоди: період навчання в ПТУ №10 в 1985-1986 роках після повернення з військової служби; періоди ведення позивачем підприємницької діяльності у 1996-2002 роках;періоди ведення підприємницької діяльності у 2003-2007 роках зараховані не в повному обсязі; період проходження військової служби в рядах Збройних Сил України з 21.02.2015 по 28.04.2016, у зв`язку з чим суд вважає необхідним встановити наявність чи відсутність обов`язку відповідача врахувати вказані періоди у страховий стаж позивача для призначення дострокової пенсії за віком.
В свою чергу, порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (надалі – Порядок № 22-1).
Вимогами пп. «а» п.2.1 Розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
У разі якщо за період з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж та заробітна плата (дохід) обчислюються на підставі довідки про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески згідно з додатком 2 до цього Порядку.
У відповідності до п.3 п. 2.1 Порядку 22-1, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).
Документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника бойових дій, довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637), а для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (у разі призначення пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону) (п. 5 Розділу ІІ Порядку № 22-1).
За вказаного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що страховий стаж з 01.01.2004р. обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004р.
Відтак,певні періоди трудової діяльності зараховуються на підставі записів, проведених у трудовій книжці особи, або на підставі документів, передбачених Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Аналізом наведених приписів Порядку №22-1 судом апеляційної інстанції встановлено, що для підтвердження страхового стажу до 2004 року подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 №637, а за період роботи починаючи з 01.01.2004 - за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Водночас, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 р. підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 - довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року № 793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Тобто, вказаними вище змінами передбачено зарахування як до трудового, так і до страхового стажу фізичних осіб – підприємців, періодів провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску), про що вірно було зазначено у судовому рішення судом попередньої інстанції.
З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що позивач з 17.10.1996 року був суб`єктом підприємницької діяльності, перебував на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок до бюджету.
На підтвердження цього, ОСОБА_1 були надані до суду наступні документи: Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 , яким підтверджується реєстрація останнього суб`єктом підприємницької діяльності 17.10.1996р., про що зроблено запис 08.04.2002 у журналі обліку реєстраційних справ за № 6246; Свідоцтво про сплату єдиного податку від 2812.2001 Серія № 430541 (термін дії Свідоцтва у 2002 році), Свідоцтво про сплату єдиного податку від 02.01.2003 Серія А№137689 (термін дії Свідоцтва у 2003 році), Свідоцтво про сплату єдиного податку від 14.01.2005 Серія В №100518 (термін дії Свідоцтва 2005 рік), Свідоцтво про сплату єдиного податку від 01.01.2006 Серія В № 100518 (термін дії Свідоцтва 2006 рік); звіт суб`єкта малого підприємництва фізичної особи платника єдиного податку за перший квартал 2002 року від 05.04.2002, по виду діяльності «ремонтування взуття», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 165,00 грн., звіт за другий квартал 2002 року від 05.07.2002, по виду діяльності «ремонтування взуття», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 165,00 грн., звіт за третій квартал 2002 року від 02.10.2002, по виду діяльності «ремонтування взуття», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 275,00 грн., звіт за четвертий квартал 2002 року від 02.01.2003, по виду діяльності «ремонтування взуття», сума фактично сплаченого єдиного податку за період з жовтня по грудень 2002 року склала 165,00 грн., звіт за перший квартал 2003 року від 04.04.2003 (отриманий ДПІ у м. Херсоні 04.04.2003), по виду діяльності «ремонтування взуття», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 165,00 грн., звіт за другий квартал 2003 року від 03.07.2003 (отриманий ДПІ у м. Херсоні 03.07.2003), по виду діяльності «ремонтування взуття», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 165,00 грн., звіт за третій квартал 2003 року від 03.10.2003 (отриманий ДПІ ум. Херсоні 03.10.2003), по виду діяльності «ремонтування взуття», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 165,00 грн., звіт за четвертий квартал 2003 року від 09.01.2004 (отриманий ДПІ у м. Херсоні 12.01.2004), по виду діяльності «ремонтування взуття», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 165,00 грн., звіт за четвертий квартал 2004 року від 06.01.2005 (отриманий ДПІ у м. Херсоні 06.01.2005), по виду діяльності «фотопослуги, ксерокопія», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 300,00 грн., звіт за перший квартал 2005 року від 05.04.2005 (отриманий ДПІ у м. Херсоні 05.04.2005), по виду діяльності «фотопослуги, ксерокопія, комп`ютерні послуги, торгівля», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 360,00 грн., звіт за другий квартал 2005 року від 20.07.2005 (отриманий ДПІ у м. Херсоні 27.07.2005), по виду діяльності «фотопослуги, ксерокопія, комп`ютерні послуги, торгівля», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 360,00 грн., звіт за третій квартал 2005 року від 03.10.2005 (отриманий ДПІ у м. Херсоні 03.10.2005), по виду діяльності «фотопослуги, ксерокопія, комп`ютерні послуги, торгівля», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 360,00 грн., звіт за четвертий квартал 2005 року від 05.01.2006 (отриманий ДПІ у м. Херсоні 05.01.2006 вх. № 173296), по виду діяльності «фотопослуги, ксерокопія, комп`ютерні послуги, ігри, торгівля», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 360,00 грн., звіт за перший квартал 2006 року від 05.04.2006 (отриманий ДПІ у м. Херсоні 05.04.2006), по виду діяльності «фотопослуги, ксерокопія, комп`ютерні послуги, торгівля», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 360,00 грн., звіт за третій квартал 2006 року від 05.10.2006 (отриманий ДПІ у м. Херсоні 06.10.2006), по виду діяльності «фотопослуги, ксерокопія, комп`ютерні послуги, торгівля», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 360,00 грн., звіт за четвертий квартал 2006 року від 05.01.2007 (отриманий ДПІ у м. Херсоні 12.01.2007 за вх. № 192570), по виду діяльності «фотопослуги, ксерокопія, комп`ютерні послуги, торгівля», сума фактично сплаченого єдиного податку у звітному періоді склала 360,00 грн.
При цьому, згідно наявного в матеріалах справи листа Головного управління ДФС у Херсонській області від 18.04.2017 №178/Б/21-22-13-01-36, контролюючим органом повідомлено, що відповідно до інформаційних систем ДФС України фізична особа ОСОБА_1 перебував на обліку в Херсонській ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області з 17.10.1996 по 16.11.2015 року як фізична особа підприємець. Згідно з п.3.3 наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 р. № 578/5 «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств і організацій, із зазначенням строків зберігання документів» термін зберігання карток особових рахунків платників податків і зборів (обов`язкових платежів) становить 5 років. … надати інформацію щодо сплати податків з 1996 року по 2007 рік не можливо.».
Водночас, в матеріалах справи наявні щоквартальні звіти суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи за 2002-2006 р.р., подані позивачем до ДПІ у м. Херсоні, які були досліджені судом першої інстанції та якими підтверджується, що позивач був платником єдиного податку, перебував на спрощеній системі оподаткування.
Апелянтом такі відомості та обставини жодним чином не спростовано.
До того ж, наявним в матеріалах справи листом Головного управління державної казначейської служби України у Херсонській області від 01.02.2018 №05-24/08/9-218/08/80 «Про підтвердження платежів» також підтверджується сплата позивачем єдиного податку (код класифікації доходів 16050200)у спірному вказаному вище періоді з 01.09.2003р. по 30.12.2006р.
Вказаний лист в тому числі містить інформації стосовно того, що рахунки по вищевказаному коду були відкриті на виконання положень Указу Президента України від 28.06.1999 №746/99 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва». Інформація щодо сплати коштів до місцевих бюджетів усіх рівнів за період з жовтня 1996 року по серпень 2003 року відсутня, так як у цей період обслуговування місцевих бюджетів за доходами органами Казначейства не здійснювалося, а рахунки для зарахування коштів до місцевих бюджетів були відкриті у ХОД АППБ «АВАЛЬ».
Крім того, у зазначеній вище відповіді зазначено, що надані відомості можуть бути неповними, так як облік надходжень бюджетів у розрізі платників податків ніколи не входив до компетенції органів Казначейства, та завжди здійснювався органами Державної фіскальної (на той час податкової) служби.
Поряд з наведеним, судова колегія звертає увагу на наявні в матеріалах справи індивідуальні відомості про застраховану особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду від 21.01.2020, в яких наявна інформація за 2003-2007 рр., 2015-2019рр. щодо розміру заробітку для нарахування пенсії ОСОБА_1 , кількість трудових днів, сплачені страхові внески, що в свою чергу спростовує доводи апелянта.
Також, згідно відомостей Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, копії Свідоцтва зареєстрованого за № 6246 08.04.2002, копій звітів ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку до бюджету, з урахуванням положень чинного законодавства слідує, що з 1996 2002р.р. та з 2003-2007 р.р. позивач здійснював підприємницьку діяльність, відбувалась належна оплата єдиного податку від підприємницької діяльності з фізичних осіб. 
Поряд з наведеним, у листі від 24.11.2017р. № 2125/07 ГУ ПФУ у м. Херсоні зазначено про те, що датою припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 – є 16.11.2015р. відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. 
Зазначені вище обставини відповідачем не спростовані.
До того ж, судова колегія зазначає, що згідно з п.2 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 № 25-2 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року № 22-2», облік застрахованих осіб, звіти щодо сум нарахованих внесків та сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за періоди до 01 січня 2011 року ведуться відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року № 7-6 "Про затвердження Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за № 1000/9599, та постанови правління Пенсійного фонду України від 05 листопада 2009 року № 26-1 "Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152; відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника. 
Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертався до Пенсійного фонду 16.12.2016 р. з відповідною заявою, але належної перевірки відповідачем здійснено не було, лише проведено попередній розрахунок страхового стажу, що склав 10 років 1 місяць 22 дні (лист Пенсійного фонду від 14.03.2017 № 209/Б-99-16). 
За вказаного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем неправомірно не враховано до страхового стажу позивача періоди ведення ОСОБА_1 підприємницької діяльності у 1996-2002 роках та у 2003-2007 роках, а не врахований період складає - 6 років 6 місяців 16 днів (в місяцях 78 місяців 16 днів), що підлягає врахуванню до страхового стажу позивача для отримання права виходу на дострокову пенсію за віком.
Стосовно неврахування позивачу Пенсійним фондом періоду проходження військової служби за контрактом з 21.02.2015 по 28.04.2016р., колегія суддів зазначає про хибність доводів апелянта у цій частині, з огляду на те, що приписами п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону № 2011-ХІІ визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж це період, упродовж якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не меншій за мінімальний страховий внесок.
Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), у розумінні вимог  Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2664-VІ (далі Закон №2664-VІ)- консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
При цьому, приписами ч. 7 ст. 7 Закону № 2664-VІ передбачено перелік видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок, затверджується Кабінетом Міністрів України, а саме, не нараховується на виплати та не утримується єдиний внесок з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та/або введення воєнного стану.
За вказаного, апеляційний суд вважає ґрунтовним твердження суду попередньої інстанції про те, що у даному випадку страхові внески (єдиний внесок) не нараховувалися та не сплачувались у зв`язку із звільненням від сплати такого податку в порядку статті 7 Закону № 2664-VІ. 
Тобто, страховий стаж, необхідний для перерахунку пенсії, обраховується особам, що проходили військову службу, на підставі спеціальних норм права, у той час як норми Закону Закон №1058-ІV в частині обрахування страхового стажу на підставі персоніфікованого обліку і сплати внесків є нормами загальними і не регулюють спірні правовідносини.
Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413.
Пунктом 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до п. 21 Порядку № 413, статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
За вимогами п. 4 Порядку №413, підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, для осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, - витяги з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витяги з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення цих заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення цих заходів.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових доказів, ОСОБА_1 у період 21.02.2015 по 28.04.2016 був мобілізований Херсонським військовим комісаріатом згідно Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 та 28.04.2016 звільнений у запас згідно Указу Президента України №115/2016 від 25.03.2016р.
Таким чином, позивач підлягав у цей період загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Обставини щодо участі позивача в антитерористичній операції забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими судом першої інстанції, зокрема:
- довідкою Військової частини Польова пошта НОМЕР_6 № 7417 від 28.09.2015р. (підтверджено період з 27.04.2015 по 10.09.2015). Також зазначено, що ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій;
- довідкою Військової частини Польова пошта НОМЕР_6 № 687 від 27.05.2016р. (підтверджено період з 01.12.2015 по 15.03.2016 та з 27.03.2016 по 28.04.2016);
- довідкою Військової частини Польова пошта НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ) від 23.04.2016 № 539, з якої вбачається виплата ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні 2556,96 грн. відповідно до Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зазначено кількість календарних днів за період з травня 2015 року по квітень 2016 року (364 дні, за які було нараховано заробітну плату, на яку нараховано єдиний внесок у розмірі 92388,38 грн., розмір страхового внеску, сплаченого застрахованою особою склав 1041,90 грн.);
- довідкою Військової Частини Полова пошта НОМЕР_1 від 24.05.2017 № 21/901, з якої вбачається розрахунок календарних днів за період лютий-квітень 2015 року (58 днів), відповідно нарахування заробітної плати, єдиного внеску, страхових внесків, тощо;
- довідкою Військової частини НОМЕР_3 Міністерства Оборони України від 28.10.2019 № 2908 (підтверджено період участі в антитерористичній операції з 24.11.2018 по 01.03.2019 та з 10.03.2019 по 07.07.2019 на підставі наказів: першого заступника Генерального штабу Збройних Сил України №111 дек від 26.12.2018р., командира оперативно тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №221 від 27.12.2018р., командира в/ч НОМЕР_3 № 328 від 24.11.2018р., командира оперативно тактичного угрупування  «Схід» №69 від 20.03.2019р., першого заступника начальника генерального штабу Збройних Сил України № 73 дек від 09.07.2019р., командира оперативно тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №238 від 25.09.2019 та наказу командира в/ч НОМЕР_3 № 118 від 07.07.2019.
Окрім того, перебування позивача ОСОБА_1 у зоні проведення антитерористичних операцій у невизнаний відповідачем період з 21.02.2015 по 20.04.2015рр. підтверджується наданою позивачем надано копією листа від 20.07.2017 № 2917/1 за підписом ТВО начальника Миколаївського зонального відділу Військової служби правопорядку майора Татаренко Д.О., в якому зазначено про проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в період часу з 21.02.2015р. по 20.04.2015 р., нарахування та сплати за цей період єдиного соціальний внесок з належного позивачу грошового забезпечення, про що свідчить довідка, надана командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 08.07.2017 № 21/28. Також, зазначено, що вказаний період проходження військової служби, зараховується до страхового стажу, згідно чинного законодавства.
Разом з тим, згідно довідки Військової частини НОМЕР_9 від 08.07.2017 № 21/27, загальний розмір доходу ОСОБА_1 за період з 21.02.2015 по 20.04.2015р. у розмірі 3370,42 грн.
З урахуванням викладеного вище, на думку колегії суддів, позивачем підтверджено його службу на посаді сержанта та безпосередню участь в антитерористичній операції забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у спірному періоді з 21.02.2015 по 28.04.2016. 
Крім того, апеляційний суд зауважує, що позивач має посвідчення серії НОМЕР_10 , видане 19.08.2015 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 , військовий квиток НОМЕР_11 .
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, що він безпосередньо перебував в районах антитерористичної операції у період її проведення та має статус учасника бойових дій, за вказаний період йому виплачувалась заробітна плата та на всі виплати нараховано страхові внески, відповідні твердження апелянта про відсутність підстав для проведення врахування позивачу до страхового стажу період перебування на службі на сході України з 21.02.2015 по 28.04.2016р, судова колегія оцінює критично.
Не заслуговують на думку апеляційного суду на увагу також і доводи апелянта про неналежне оформлення наданих довідок за формою, визначеною Порядком № 413, відповідно до вимог чинного законодавства, позаяк, як вірно звертав увагу суд першої інстанції, невідповідність певній формі даних довідок не має позбавляти права особи, військовослужбовця на право отримання дострокової пенсії за віком, що визначено Конституцією України. 
Також, не знайшла свого підтвердження позиція відповідача щодо невідповідності періодів, вказаних у довідці № 687 від 27.05.2016 періодам, заявленим позивачем для зарахування до страхового стажу. 
Суд апеляційної інстанції вважає за доцільне зазначити, що у спірному періоді відбувались нарахування та сплата єдиного соціального внеску, що не заперечувалось відповідачем.
Таким чином, дії відповідача щодо не врахування ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження військової служби в рядах Збройних Сил України з 21.02.2015 по 28.04.2016, що складає - 1 рік 2 місяці та 7 днів, а також не врахування періоду з 24.11.2018 по 23.11.2019, що складає - 1 рік 23 дні (всього 2 роки 3 місяці, в місяцях 27 місяців).
Доводи стосовно необґрунтованості врахування періоду навчання ОСОБА_1 з 1985-1986рр. колегія суддів вважає також хибними, позаяк згідно даних з архівної довідки ДНЗ «Херсонське вище професійне училище сервісу та дизайну» Херсонської обласної державної адміністрації Департаменту освіти, науки і молоді від 27.01.2020 №7/20-к підтверджується навчання ОСОБА_1 (1965 року народження), на денній форма навчання в ПТУ-10 (раніше - Херсонське професійно-технічне училище Херсонського обласного (міського) управління побутового обслуговування населення) з 01.09.1982 р. (наказ №124 від 29.09.1982 р.) по 13.07.1984 р. (наказ №50 від 12.07.1984р.) та здобуття ним професії «Фотограф». Рішенням екзаменаційної комісії присвоєно кваліфікацію: фотограф 4 (четвертого) розряду та отримав атестат № 4037. 
Крім того, згідно вказаної вище архівної довідки, апеляційним судом встановлено, що відповідно до записів поіменної книги особового складу учнів училища ПТУ-10 та наказів про зарахування або період навчання з 1984 по 1986 р. в списках не значиться. Але згідно з наказом від 16.07.1986 р. №8 є запис про відрахування таких, що склали кваліфікаційні екзамени після повного курсу навчання».
В свою чергу, відповідно до записів у військовому білеті НОМЕР_11 вбачається, що ОСОБА_1 у період з 26.04.1983 по 10.06.1985 проходив службу в Радянській армії. Наказом МО СРСР № 72 від 28.03.1985 звільнений у запас та направлений до Комсомольського РВК Херсонської області. 
При цьому, період навчання та отримання освіти у ПТУ-10 з 01.09.1984р. по 17.07.1986р. підтверджується копією наданого до справи диплому НОМЕР_12 .
Тобто, як було вірно зазначено судом першої інстанції, у період навчання ОСОБА_1 у ПТУ-10 переривав у зв`язку із виходом на службу до Радянської армії (з 26.04.1983 по 10.06.1985).
Колегія суддів також враховує ту обставину, що в судовому засіданні 19.10.2020р. у суді першої інстанції в якості свідків були допитані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили період навчання позивача у спірному періоді.
Встановлені вище обставини відповідачем жодним чином не спростовані. З урахуванням зібраних у справі матеріалів, показів свідків, тощо, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта лиш на те, що згідно інформації, отриманої від Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації віл 02.03.2020 №2100-0301-5/6525, в якій було повідомлено, що відповідно до записів поіменної книги особового складу учнів ПТУ-10 та наказів про зарахування або в період навчання з 1984 по 1986 рр. ОСОБА_1 в списках не значиться
Однак, дані твердження не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з твердженням суду попередньої інстанції про підтвердження періоду навчання ОСОБА_1 в ПТУ-10 письмовими доказами, наданими до справи, у зв`язку із чим дії по неврахуванню до страхового стажу період навчання позивача в 1985-1986 рр. є неправомірними.
З матеріалів справи вбачається, що позивач з грудня 2016 року звертається до Пенсійного фонду із заявами щодо проведення перевірки персоніфікованих даних по застрахованій особі, відповідач відповідно витребовував від позивача необхідні документи, та зокрема у своєму листі від 14.03.2017 № 209/Б-99-16 на звернення ОСОБА_1 щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учасника АТО, повідомило про необхідність, відповідно до п. 3 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV досягнення віку 55 років та страхового стажу не менше 25 років, на 05.04.2017 попередній розрахунок страхового стажу склав 10 років 1 місяць 22 дні, згідно системи персоніфікованого обліку сплата страхових внесків проведена тільки за період з 29.05.2016 по 30.03.2017, за період з лютого 2015 року по квітень 2016 року сплата відсутня, за довідкою про заробітну плату від 29.04.2016 № 539 В/Ч польова пошта НОМЕР_6 підстава врахування даного періоду відсутня, у зв`язку із відсутністю сплати страхових внесків та зазначено про відсутність прав на пільгову пенсію за віком у зв`язку із недосягнення відповідного віку та відсутністю страхового стажу.
На звернення позивача від 22.02.2018, Департамент пенсійного забезпечення у своєму листі від 17.04.2018 № 6865/б-1 повідомило, що обробка відомостей про застраховану особу за періоди з 1998 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру, утвореному на базі системи персоніфікованого обліку згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464, законодавством не передбачена.
За наслідками дослідження матеріалів справи вбачається страховий стаж позивача склав 27 років 1 місяць та 10 днів, що в місяцях обраховується 325 місяців 10 днів, що в свою чергу свідчить про наявність права для дострокового виходу на пенсію за віком згідно з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України № 1058-IV.
Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи усе викладене вище, апеляційний суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого спірного рішення № 213050013797 від 14.07.2020, у зв`язку із чим судом першої інстанції цілком обґрунтовано прийнято рішення про задоволення позовних вимог у відповідній частині: визнано протиправним та скасовано рішення суб`єкта владних повноважень від 14.07.2020 № 213050013797, зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 період навчання в Херсонському середньому професійно-технічному училищі №10 з 01.09.1982 по 16.07.1986, період здійснення ним підприємницької діяльності з 17.10.1996 по 31.03.2007 та період проходження військової служби в рядах Збройних сил України з 21.02.2015 по 28.04.2016, з 24.11.2018 по 23.11.2019, з урахуванням висновків, викладених в судовому рішенні та зобов`язати призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій на сході України, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати досягнення пенсійного віку 55 років, а саме з 25.04.2020 року. 
Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги по суті задоволених позовних вимог висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі № 540/2439/20 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено та підписано 31 березня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.    Єщенко О.В.