Справа № 127/20018/20
Провадження № 22-з/801/17/21
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач:Береговий  О. Ю.

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2021 року	Справа № 127/20018/20  	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Ковальчука О.В., Шемети Т.М.,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ФОП ОСОБА_1 адвоката Варцаби С.А. про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди,

встановив:

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 січня 2021 року апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Варцаби Сергія Анатолійовича задоволено.
Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Варцаби Сергія Анатолійовича про розподіл судових витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.
25 січня 2021 року представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвокат Варцаба Сергій Анатолійович подав заяву про ухвалення додаткового рішення.
Заява мотивована тим, що позивачем здійснено оплату правової допомоги адвокату ОСОБА_3 в розмірі 5000 грн. 00 коп. 
Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Апеляційний суд вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.
Частинами другою-п`ятою статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Згідно зі статтею137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, заява представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Варцаби Сергія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення подана в визначений законом строк.
Згідно вимог статті 137, 141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
В матеріалах справи міститься договір, укладений між адвокатом Варцабою С.А. та позивачем ФОП ОСОБА_1 про надання правничої допомоги від 01 вересня 2020 року, предметом якого є надання адвокатом правової допомоги клієнту (а.с. 54), а також додаткова угода до договору від 05 грудня 2020 року, відповідно до умов якої адвокат надає клієнтові консультації, розяснення, формує правову позицію щодо вивчення можливості апеляційного оскарження додаткового рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року по справі 127/20018/20 щодо стягнення з фізичної особи ОСОБА_2 судових витрат за розгляд у суді першої інстанції позову ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та готує апеляційну скаргу (п. 1 додаткової угоди).
Разом з тим, відповідно до п. 3 додаткової угоди від 05 грудня 2020 року гонорар адвоката з урахуванням п.4.1. договору про надання правової допомоги є фіксованим та становить 5000,00 грн, що включає в себе всі витрати, які нестиме адвокат, у зв`язку з наданням послуг клієнту.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником позивача подано до суду акт про прийняття-передачі наданих послуг від 25 січня 2021 року, вартість якої склала 5000,00 грн. та рахунок №1 від 25 січня 2021 року в якому вказано постачальника послуг, банківські реквізити, платника та підставу оплати вищезазначеної суми в розмірі 5000,00 грн.
Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що постановою суду апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Варцаби Сергія Анатолійовича на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрачені або ті які будуть витрачені позивачем документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5000,00 грн., про що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України ухвалити додаткове судове рішення. 
Керуючись статтями 270, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

постановив:

Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Варцаби Сергія Анатолійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий                         О.Ю. Береговий

Судді                         О.В. Ковальчук

                                                                               Т.М. Шемета