Ухвала
Іменем України 
 
23 лютого 2021 р.
м. Київ
провадження № 51-360 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                         ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_5 .
Суть питання та встановлені судом обставини
Прокурор ОСОБА_4 звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій порушувала питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно ОСОБА_5 судових рішень, просила їх скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 28 січня 2021 року її касаційну скаргу було залишено без руху внаслідок невідповідності цієї скарги вимогам статей 427, 438 КПК України. Суд касаційної інстанції встановив строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також прокурору було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде їй повернута.
Копія ухвали Верховного Суду від 28 січня 2021 року була направлена на адресу Тернопільської місцевої прокуратури. 
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали Верховного Суду 1 лютого 2021 року було отримано уповноваженим працівником зазначеної прокуратури. 
Мотиви суду
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Зі змісту поданої на усунення недоліків касаційної скарги вбачається, що прокурор ОСОБА_4 не погоджується з постановленими відносно ОСОБА_5 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2020 року та ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року через допущені, на її думку, судами першої та апеляційної інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону й неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте не наводить відповідних доводів та підстав в обґрунтування цього, з огляду на вимоги ст. ст. 412, 413 КПК України. 
Слід зазначити, що прокурор, порушуючи питання про скасування оскаржуваних судових рішень, наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, оскаржує фактичні обставини справи, не погоджується з оцінкою доказів, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції. 
Таким чином, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 28 січня 2021 року недоліків касаційної скарги прокурор ОСОБА_4 не усунула.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.
З цих підстав Суд постановив:
Повернути прокурору Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                            ОСОБА_3