ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 р.	Справа № 480/3571/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 31.07.20 року по справі № 480/3571/19
за позовом       ОСОБА_1  
до       Військової частини НОМЕР_1                  
про стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- стягнути на користь ОСОБА_1 з військової частини НОМЕР_1 кошти в сумі 10406 грн.
          В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до наказу № 51 на неї покладена повна матеріальна відповідальність в сумі 10406 грн. 20 коп.
          Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 відмовлено в задоволенні адміністративного позову. 
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
          Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
          Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
          Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка підпорядкована військовій частині НОМЕР_1 Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України на посадах бухгалтера, діловода, а з 08.10.2016 - начальника складу взводу забезпечення.
          Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 03.10.2017 № 536 сержанта ОСОБА_2 , начальника продовольчого складу військової частини НОМЕР_2 , яка в період з 26.10.2016 по 22.06.2017 тимчасово виконувала обов`язки старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_2 за неналежне виконання вимог ст. ст. 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, п. 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України 16.07.1997 № 300, за порушення вимог п. 31.5, 31.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260, що призвело до фінансових втрат за незаконно виплачених грошових коштів притягнуто до повної матеріальної відповідальності без урахування кратності у розмірі незаконно виплачених грошових коштів підпорядкованому особовому складу на загальну суму 25915 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 41 коп., з внесенням до книги обліку нестач частини форма 45 за обліком фінансових втрат та з внесенням до книги грошових стягнень та нарахувань форма 35 на зазначену суму та притягнути до дисциплінарної відповідальності з оголошенням дисциплінарного стягнення «ДОГАНА» (а.с. 89-94, т. 1).
          Наказом начальника Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України "Про результати розслідування" від 16.01.2018 № 8 частину 6 пункту 9 наказу командира військової частини НОМЕР_1 в 03.10.2017 № 536 "Про результати службового розслідування за підсумками проведення змішаного аудиту військової частини А2/38...", в частині притягнення до матеріальної відповідальності сержанта ОСОБА_2 скасовано. Наказано Командиру військової частини НОМЕР_1 внести відповідні зміни до наказу та розглянути питання щодо притягнення сержанта ОСОБА_2 до обмеженої матеріальної відповідальності. Наказано доповісти до 25.01.2018 (а.с. 23, т. 1).
          Пунктом 1 наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 24.01.2018 № 32 (а.с. 108-110, т. 1) частину 6 пункту 9 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2017 № 536 «Про результати службового розслідування за підсумками проведення змішаного аудиту військової частини НОМЕР_1 ...» щодо виконання пункту 5 наказу начальника Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України від 16 січня 2018 року № 8, в частині притягнення до матеріальної відповідальності сержанта ОСОБА_2 , скасовано та викладено в такій редакції:
          "сержанта ОСОБА_2 , начальника складу складів взводу забезпечення військової частини НОМЕР_2 , притягнути до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 803 (вісімсот три) грн. 00 коп. (місячне грошове забезпечення у розумінні пункту 26 постанови Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР "Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі)".
          Пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 24.01.2018 № 32 наказано капітану ОСОБА_2 , помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби на підставі пункту 5 наказу начальника Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України від 16 січня 2018 року № 8: утриману суму у розмірі 4363 (чотири тисячі триста шістдесят три) грн. 63 (шістдесят три) коп. повернути сержанту ОСОБА_2 , начальнику складу складів взводу забезпечення військової частини НОМЕР_2 та внести зміни щодо розміру стягуваної суми у розмірі 25915 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 41 коп. до книги ф. 35 грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 ; внести відповідні зміни в облікові дані книги ф. 45 обліку втрат та нестач військової частини НОМЕР_1 ; утримати з сержанта ОСОБА_2 , начальника складу складів взводу і забезпечення військової частини НОМЕР_2 грошове нарахування у розмірі 803 (вісімсот три) грн. 00 коп.
          Пунктом 4 наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 24.01.2018 № 32 наказано майору ОСОБА_2 , начальнику топографічної служби штабу, з метою встановлення ступеню вини осіб військової частини НОМЕР_2 , діями чи бездіяльністю яких заподіяно матеріальну шкоду на суму 25112 (двадцять п`ять тисяч сто дванадцять) грн. 41 (сорок одна) коп., до 16 лютого 2018 року провести службове розслідування. Акт службового розслідування надати командиру на затвердження до 17.00 16.02.2018.
          На виконання пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 24.01.2018 № 32 відповідачем проведено службове розслідування, складено акт службового розслідування від 15.02.2018, з яким ОСОБА_2 ознайомлена 17.02.2018 (а.с. 135-147, т. 1).
          За результатами вказаного службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_3 прийнято наказ від 15.02.2018 № 51, пунктом 4 якого внесено зміни в пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2018 № 32 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2017 № 536 «Про результати службового розслідування за підсумками проведення змішаного аудиту військової частини НОМЕР_1 ...» щодо зміни розміру стягуваної суми із сержанта ОСОБА_2 , начальника продовольчого складу військової частини НОМЕР_2 , яка в період з 26.10.2016 по 22.06.2017 тимчасово виконувала обов`язки старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_2 : слова притягнути до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 803 (вісімсот три) грн. 00 коп. замінено словами "притягнути до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 10 406 десять тисяч чотириста шість) грн. 20 коп..
          Із наказом від 15.02.2018 № 51 позивач ознайомлена 17.02.2018.
          На підставі наказу тимчасово виконуючого обов`язки першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 09.01.2018 № 3-РС, наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19.02.2018 № 38 ОСОБА_2 переведено до нового місця служби у військову частину НОМЕР_4 (а.с. 98, т. 1, а.с. 158, т. 1).
          На момент переведення позивача до військової частини НОМЕР_4 з грошового забезпечення ОСОБА_2 утримано суму відшкодування збитків, завданих державі у розмірі 4363,63 грн., а залишок заборгованості у розмірі 6042, 57 грн. передано військовій частині НОМЕР_4 на підставі акту приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі збитків (а.с. 159, т. 1).
          Як вбачається із довідки військової частини НОМЕР_4 про доходи ОСОБА_2 від 03.09.2019 №149 (а.с. 33, т. 1) протягом квітня - жовтня 2018 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.02.2018 № 51 з грошового забезпечення позивача утримано суму не відшкодованих збитків нанесених державі у загальному розмірі 6042, 57 грн.
          Судовим розглядом встановлено, що у зв`язку із укладенням шлюбу 05.06.2020 ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 та паспортом позивача (а.с. 165, 166-167, т. 2).  
          Не погоджуючись з діями відповідача в спірних првовідносинах, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.
          Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
          Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
ОСОБА_2 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду  з позовом до військової частини НОМЕР_1 , начальника штабу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , помічника командира частини з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби Тирші Олександра Вікторовича, і, з урахуванням у точнених позовних вимог, просила суд: визнати незаконним та скасувати абзац №2 частини 1 наказу №32 від 24.01.2018 в частині притягнення ОСОБА_2 до обмеженої відповідальності у розмірі 803,00грн (місячне грошове забезпечення); визнати незаконними дії ОСОБА_4 , начальника штабу в/ч НОМЕР_1 ; визнати незаконним та скасувати пункт 4 наказу №51 від 15.02.2018; визнати незаконними дії ОСОБА_5 ; визнати незаконними дії ОСОБА_6 ;          
          Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 позовну заяву ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 , начальника штабу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , помічника командира частини з фінансово-економічної роботи - начальник фінансово-економічної служби Тирші Олександра Вікторовича про визнання дій незаконними, визнання незаконними та скасування наказу в частині та пункту наказу - повернуто позивачу.
          Так, положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене постановою Верховної ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР (надалі - Положення), яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин, визначало підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.
          Згідно із п. 2 Положення, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
          Відповідно до п. 17 Положення, командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини. У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
          Згідно із п. 23 Положення, командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця чи призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню.
          У разі, коли шкоду заподіяно кількома особами, у наказі визначається точний розмір суми, що стягується окремо з кожної особи з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин.
          Наказ доводиться до відома винної особи (винних осіб) під розписку. Наказ може бути оскаржено вищому командиру (начальнику) в порядку, встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. У разі, коли у місячний термін з дня закінчення розслідування винну особу до матеріальної відповідальності не притягнуто, відшкодування заподіяної державі шкоди провадиться шляхом подання позову до відповідного суду.
          Відповідно до п. 25 Положення, утримання грошового нарахування за наказом про відшкодування заподіяної шкоди провадиться щомісячно у розмірі 20 відсотків, а у разі відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок розкрадання, умисного пошкодження військового майна, - у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення (заробітку).
          Згідно із п. 30 Положення, якщо військовослужбовець вибув на нове місце служби до повного відшкодування заподіяної ним шкоди, то утримання грошової суми за новим місцем служби провадиться на підставі запису у грошовому атестаті. Списання сум заборгованості за попереднім місцем служби у цьому випадку провадиться лише в разі отримання письмового підтвердження про їх стягнення за новим місцем служби військовослужбовця. Підтвердження про прийняття суми заборгованості до стягнення підписується командиром (начальником), начальником фінансового органу (головним бухгалтером) військової частини і засвідчується гербовою печаткою.
          Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено про безпідставність утримання відповідачем з грошового забезпечення ОСОБА_2 коштів у розмірі 10406,00 грн.
          Колегія суддів вважає вказані доводи необґрунтованими, оскільки позивача одразу після закінчення службового розслідування притягнуто до матеріальної відповідальності наказом командира військової частини, який є чинним та у визначеному законом порядку не скасований, відтак підлягає виконанню.
          Враховуючи вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
          Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          За приписами  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року по справі №480/3571/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  19.02.2021 року