Справа № 2-506/10 
Провадження № 22-ц/4808/477/21 
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої                        Томин О.О.,
суддів:                        Василишин Л.В., Пнівчук О.В.,
за участю секретаря        Мельник О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Білана Андрія Михайловича на ухвалу Калуського міськрайонного суду, постановлену суддею Кардаш О.І. 28 грудня 2018 року в м. Калуші у справі за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання по цивільній справі №2-506/10 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
12 грудня 2018 року Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося в суд із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.04.2010 стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 136034,53 грн. та судові витрати в розмірі 1480,34 грн.
16 червня 2010 року на виконання вищевказаного рішення Калуським міськрайонним судом було видано виконавчий лист №2-506/2010.
У зв`язку з тим, що відповідачі в добровільному порядку рішення суду не виконували, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження.
21.06.2016 року банк повторно звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження, однак постанови про відкриття, завершення чи повернення виконавчого листа та оригінал виконавчого документу так і не отримав.
Відсутність виконавчого листа позбавляє стягувача законного права звернутися до ДВС та можливості отримати з боржника суми боргу.
Враховуючи наведене, заявник просив суд видати дублікати виконавчих листів №2-506/2010 на примусове виконання рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.04.2010 року та поновити пропущений строк для пред`явлення вказаних виконавчих документів до примусового виконання.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2018 року вказану заяву задоволено. Ухвалено видати дублікати виконавчих листів №2-506/2010 згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 01.04.2010 року справа №2-506/2010 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 136034,53 грн.; поновлено АТ «Райффайзен Банк Аваль» пропущений строк для пред`явлення вказаних виконавчих документів №2-506/2010 до виконання.
Не погоджуючись із даною ухвалою, представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Білан А.М. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що її винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
На його думку суд прийшов до помилкового висновку про те, що заявник пропустив строк звернення з виконавчим документом до виконання з поважних причин.
На веб-сайті "автоматизована система виконавчого провадження" Міністерства Юстиції України відсутні відомості про те, що з 01.04.2010 року по 18.01.2021 року відкривались будь-які виконавчі провадження, стягувачем за якими є АТ "Райффайзен Банк Аваль".
Представником банку долучено до матеріалів справи копію заяви до ДВС про відкриття виконавчого провадження, на якій міститься відмітка Калуського міськрайонного відділу ДВС про її отримання 04.06.2016 року. За таких обставин з виконавчим листом АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до ДВС через шість років з часу отримання виконавчого листа, тобто з пропуском строків звернення виконавчого документа до виконання.
Крім того, суд не повідомив апелянта належним чином про час та місце розгляду справи та не відклав засідання у справі для належного повідомлення його як сторони.
У матеріалах справи наявна зареєстрована в органах ДВС копія заяви банку про відкриття виконавчого провадження та засвідчена зі сторони банку копія на вірність оригіналу виконавчого листа. На зворотній частині виконавчого листа зазначено про те, що було відмовлено у його відкритті. Зважаючи на те, що до виконання лист було звернуто лише у червні 2016 року, та наявність у банку повернутого державним виконавцем листа, можна вважати, що виконавчий лист було отримано банком від ДВС. А в подальшому банк не звертався до органів ДВС з метою виконання судового рішення, що підтверджується відсутністю у матеріалах справи доказів про це.
Просить ухвалу Калуського міськрайонного суду від 28 грудня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити АТ "Райффайзен Банк Аваль" у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання. Судові витрати у справі просить покласти на АТ "Райффвйзен Банк Аваль".
АТ "Райффайзен Банк Аваль" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що оскаржена ухвала суду постановлена відповідно до норм матеріального та процесуального права і скасуванню не підлягає. Вказує, що стягувач - АТ "Райффайзен Банк Аваль" є належним ініціатором звернення до суду у розумінні ЦПК України, а факт втрати виконавчого документа підтверджується довідкою про наявність заборгованості, довідкою про відсутність надходження оригіналу виконавчого листа від ДВС, заявою про відкриття виконавчого провадження та запитом про надання інформації. Крім того, апеляційна скарга подана представником ОСОБА_1 , відповідно строки для оскарження поновлені саме йому, тому ухвала Калуського міськрайонного суду від 28.12.2018 року у даній справі може переглядатися лише в частині видачі дубліката виконавчого листа та поновлення терміну пред`явлення його до виконання відносно ОСОБА_1 , а не в цілому, оскільки іншим боржником - ОСОБА_2 вона не оскаржувалась. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 28.12.2018 року без змін.
В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта - адвокат Білан А.М. доводи апеляційної скарги підтримав.
Інші сторони в судове засідання не з`явилися.
Представник АТ "Райффайзен Банк Аваль" надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи в їх відсутності, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.
Відповідач ОСОБА_2 причини неявки суду не повідомила, повідомлялася про час та місце слухання справи належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до пункту двадцять четвертого частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Пунктом 17.4 "Перехідні положення"ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Калуського міськрайонного суду від 01.04.2010 року задоволено позов ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №014/0017/82/76903 від 06.07.2007 року у сумі 136034,53 грн., а саме: 123407,24 грн. - заборгованість за кредитом; 8398,44 грн. - заборгованість по відсотках; 4228,85 грн. - нарахованої пені, а також 1360,34 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 37).
На виконання даного рішення суду 16.06.2010 року Калуським міськрайонним судом видано виконавчий лист (а.с. 49).
В матеріалах справи міститься заява представника ІФ ОД АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 09.04.2010 року до Калуського міськрайонного суду про отримання примірника судового рішення та виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь банку заборгованості, на якій проставлено запис представника банку про таке отримання із його підписом (а.с. 39).
Також до поданої заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання представником банку долучено копію виконавчого листа №2-506/2010 від 16.06.2010 року, на зворотній стороні якого міститься запис державного виконавця "Відмовлено у відкритті" (а.с. 49), копію заяви про відкриття виконавчого провадження №114-40/20-5 від 21.06.2016 року, яку Калуський МВ ДВС отримав 21.06.2016 року (а.с. 50), та копію заяви про надання інформації в порядку ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" №114-40/20-34 від 16.03.2017 року (а.с. 51).
Згідно довідки Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ "Райффайзен Банк Аваль" №114/5-136244/1 від 29.11.2018 року заборгованість за виконавчим листом №2-506/2010, виданим Калуським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості в сумі 408831,04 доларів США не погашена (а.с. 43).
Відповідно до довідки Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ "Райффайзен Банк Аваль" №114/5-136244/2 від 29.11.2018 року за період з 21.06.2016 року (з дати повторного подання заяви про відкриття виконавчого провадження) по 26.11.2018 року згідно журналу вхідної кореспонденції АТ "Райффайзен Банк Аваль" оригінал виконавчого листа, виданий Калуським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості в сумі 136034,53 грн. на адресу банку з відділу ДВС не надходив (а.с. 44).
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що мала місце втрата виконавчих документів, яка відбулась не з вини стягувача, а тому, пропущений для пред`явлення виконавчих документів до виконання строк слід поновити та видати дублікати виконавчих листів.
Однак апеляційний суд не може погодитися із такими висновками з огляду на наступне.
Як зазначено у ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Нормами ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Також в ч.ч. 1-3 ст. 433 ЦПК України зазначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.
Пунктом 17.4 "Перехідні положення" ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
У правових висновках, викладених Верховним Судом у постановах від 15 листопада 2018 року у справі №474/783/17 (провадження №61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі №2-504/11 (провадження №61-41846св18), від 3 червня 2020 року у справі №2-461/09, від 10.03.2021 року у справі №686/22106/16-ц (провадження №61-15565св20) зазначено, що аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі №2-824/2009 (провадження №61-5388св18), у справі №2-461/09 (провадження №61-2812св19).
Таким чином підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата та тривалість строку для його подання.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Згідно п. 5 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується обов`язковістю виконання на території України судових рішень.
В ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Положення вказаних процесуальних норм не містять безумовного обов`язку суду видати дублікат виконавчого документу і передбачена можливість видачі такого дублікату (право суду) пов`язується із належним з`ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для пред`явлення.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою суд має встановити факт втрати виконавчого листа та перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (до такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 березня 2021 року за результатом розгляду справи №2-16/10).
На підтвердження заявлених вимог представником банку було подано суду копію заяви про відкриття виконавчого провадження, направлену Калуському відділу ДВС 21 червня 2016 року. Проте із вказаної заяви вбачається, що вона подана на виконання рішення Калуського міськрайонного суду у справі №1-2160/2009, яке набрало законної сили 06.12.2009 року, видано виконавчі листи від 14.12.2009 року, та додано оригінали виконавчих листів від 25.11.2009 року (а.с. 50). Отже, дана заява не стосується виконання виконавчого листа, щодо якого заявник просить поновити строк на пред`явлення його до виконання у суді першої інстанції та видати дублікат.
Аналогічно заява про надання інформації в порядку ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" №114-40/20-34 від 16.03.2017 року, на яку посилається заявник, стосується ходу виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №1-2160/2009 від 25.11.2009 року (а.с. 51).
Також в довідці Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ "Райффайзен Банк Аваль" №114/5-136244/1 від 29.11.2018 року зазначено про наявність заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перед АТ "Райффайзен Банк Аваль" в сумі 408831,04 доларів США (а.с. 43).
Між тим доказів втрати виконавчого листа №2-506/2010 від 16.06.2010 року заявником суду не надано, як і не наведено жодних обставин, які б свідчили про наявність поважних причин для поновлення строку пред`явлення його до виконання чи обставин, які б свідчили про переривання такого строку.
Таким чином посилання банку на те, що виконавчий лист втрачений, є необґрунтованими.
Додана до апеляційної скарги довідка про те, що оригінал виконавчого листа згідно з журналом вхідної кореспонденції не надходив, не є належним доказом втрати виконавчого листа. Заявником не надано суду доказів про проведення перевірки, службового розслідування стосовно втрати виконавчого документа, а також доказів відправлення даного виконавчого листа з виконавчої служби.
Також колегія суддів зазначає, що банк мав об`єктивну можливість своєчасно вчиняти процесуальні дії щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання та обставин, які б унеможливлювали своєчасне вчинення дій з боку заявника щодо належного виконання рішення суду не наведено. Таким чином, банк пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надав доказів поважності причин пропуску такого.
На наведене суд першої інстанції уваги не звернув, а тому оскаржувана ухвала суду є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволені заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання.
При цьому твердження представника банку про те, що ухвала Калуського міськрайонного суду від 28.12.2018 року у даній справі може переглядатися лише в частині видачі дубліката виконавчого листа та поновлення терміну пред`явлення його до виконання відносно ОСОБА_1 , а не в цілому, не заслуговують на увагу, оскільки виконавчий лист, про видачу дублікату якого просив заявник, виданий Калуським міськрайонним судом про стягнення суми боргу з обох відповідачів, і боржниками в ньому зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 13 ст. 141 ЦПК України з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 454 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Білана Андрія Михайловича задовольнити.
Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 28 грудня 2018 року скасувати.
У задоволені заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (ідентифікаційний код 14305909, адреса місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча:                                                                О.О. Томин
Судді:                                                                        Л.В. Василишин
                                                                               О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 29 березня 2021 року.