УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 688/35/17
Провадження № 22-ц/4820/8/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 лютого 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретарі        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,
                       Журбіцький В.О.,
       з участю        позивачки         ОСОБА_1 ,
               представника позивачки         ОСОБА_2 ,
                        ОСОБА_3 ,
               представника відповідача         ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 2 грудня 2019 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 року ОСОБА_1  звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до ОСОБА_5  про поділ майна подружжя.
ОСОБА_1 зазначила, що з 6 серпня 2005 року вона перебувала з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року. За час шлюбу сторони набули незавершений будівництвом житловий будинок із земельною ділянкою, приміщення магазину з земельною ділянкою, торгівельне обладнання та речі домашнього вжитку. Це майно придбане нею та ОСОБА_5 за спільні кошти та належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, натомість між сторонами не досягнуто згоди щодо його поділу.
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд поділити спільне майно подружжя та виділити їй:
- Ѕ частину незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 61,5 кв.м, вартістю 232 199 грн 40 коп., яка включає: кімнату-зал площею 22,95 кв.м, кімнату-кухню площею 12,45 кв.м, туалетну кімнату площею 4,33 кв.м, кімнату площею 10,1 кв.м, коридор площею 11,67 кв.м, - розташовані на першому поверсі будинку;
- Ѕ частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 448,03 кв.м, вартістю 35 900 грн, згідно визначеної на плані межі, з урахуванням 54,125 кв.м площі загального користування;
- Ѕ частини магазину «Економ+» по АДРЕСА_1 , площею 55,6 кв.м з літнім майданчиком, вартістю 262 500 грн;
- Ѕ частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0104 га, вартістю 9 075 грн;
- холодильник «Samsung» вартістю 1 200 грн;
- пральну машину «Samsung» вартістю 800 грн;
- стіл-тумбу вартістю 400 грн;
- м`яку частину вартістю 1 800 грн;
- стіл-тумбу вартістю 1 100 грн;
- прилавок-вітрину холодильну «Технохолод» вартістю 27 594 грн;
- 9 стелажних шаф-прилавків, тумб вартістю 13 594 грн;
- ваги електронні вартістю 599 грн;
- умивальник вартістю 600 грн;
- різні товари для проведення торгівлі в магазині загальною вартістю 50 060 грн 60 коп., - а всього майна на суму 651 782 грн.
Виділити ОСОБА_5 :
- Ѕ частину незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 63,1 кв.м, вартістю 238 240 грн 60 коп., яка включає: кімнату площею 13,912 кв.м, кімнату площею 10,752 кв.м, кімнату площею 17,25 кв.м, кімнату-туалет площею 3,75 кв.м, кімнату-туалет площею 4,5 кв.м, коридор площею 12,93 кв.м, - розташовані на другому поверсі будинку;
- Ѕ частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 448,03 кв.м, вартістю 35 900 грн, згідно визначеної на плані межі, з урахуванням 54,125 кв.м площі загального користування;
- Ѕ частини магазину «Економ+» по АДРЕСА_1 , площею 55,6 кв.м з літнім майданчиком, вартістю 262 500 грн;
- Ѕ частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0104 га, вартістю 9 075 грн;
- прилавок-вітрину холодильну «Технохолод» вартістю 27 594 грн;
- 10 стелажних шаф-прилавків, тумб вартістю 15 106 грн;
- ваги електронні вартістю 599 грн;
- стіл вартістю 1 000 грн;
- унітаз «Prezident» вартістю 1 200 грн;
- металевий вантажний контейнер вартістю 8 000 грн;
- різні товари для проведення торгівлі в магазині загальною вартістю 99 939 грн 40 коп., - а всього майна на суму 684 794 грн.
Визначити площу земельної ділянки загального користування по АДРЕСА_1 , в розмірі 108,25 кв.м відповідно до схематичного плану меж земельної ділянки, з розрахунку частки кожного – 54,125 кв.м (108,25:2).
Залишити поштовий адрес виділеної їй частини житлового будинку та присадибної ділянки – АДРЕСА_1 , надати ОСОБА_5 нову адресу виділеної йому частини житлового будинку та присадибної ділянки – АДРЕСА_1 .
Визначити вхід до частини житлової площі другого поверху житлового будинку шляхом добудови сходів із зовнішньої сторони будинку на земельній ділянці ОСОБА_5 за його кошти.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 2 грудня 2019 року позов задоволено частково.
Виділено для  ОСОБА_1 у власність 42/100 частин незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 52,14 кв.м, житловою площею 10,10 кв.м, вартістю 178 250 грн 12 коп., що менше ідеальної частки на 10,16 кв.м по площі та на 34 733 грн 88 коп. по вартості, які знаходяться на І-му поверсі вказаного будинку і позначені у Додатку №3 до висновку експерта №06/19-26 рожевим кольором. Для переобладнання спірного будинку на дві ізольовані квартири зобов`язано  ОСОБА_1 за власні кошти влаштувати перегородку і дверний проріз у кімнаті 1-3 площею 21,7 кв.м. згідно додатку №3 до висновку експерта №06/19-26.
Виділено для  ОСОБА_1 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6810700000:01:004:0637, по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0202 га вартістю 16 187 грн, позначену у додатку №9 до висновку експерта №06/19-26 рожевим кольором. Поділ проведено по лініях 7-8-9-11. Земельну ділянку площею 0,0492 га за цим же кадастровим номером, позначену у додатку №9 до висновку експерта №06/19-26 салатовим кольором, залишено у спільному користуванні  ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Виділено для  ОСОБА_1 у власність 56/100 частин, що становить 31,20 кв.м, частин магазину «Економ+» по АДРЕСА_1 , вартістю 292 032 грн, позначену у Додатку №7 до висновку експерта №21/17-26 від 12 вересня 2017 року жовтим кольором, а саме: частину торгового залу 1 площею 23,3 кв.м, вбиральню 2 площею 1,9 кв.м, побутове приміщення 3 площею 6,0 кв.м, що більше ідеальної частки на 3,4 кв.м, або на 31 824 грн. Для переобладнання спірного приміщення магазину на дві ізольовані частини зобов`язано  ОСОБА_1 за власні кошти влаштувати перегородку торгового залу 1, залишивши собі частину залу шириною 3,52 м (згідно додатку №7 до висновку експерта №21/17-26 від 12 вересня 2017 року).
Виділено для  ОСОБА_1 у власність 0,0052 га вартістю 9075 грн, що становить Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0104 га для здійснення комерційної діяльності, кадастровий номер 6810700000:01:004:0622, по АДРЕСА_1 , враховуючи варіант виділу їй Ѕ частини магазину «Економ+», позначену на Додатку №11 до висновку експерта №21/17-26 від 12 вересня 2017 року жовтим кольором. Поділ проведено по лініях: 3-4 довжиною 6 м по тильній межі земельної ділянки, 4-5 – 9,39 м по правій межі земельної ділянки, 5-6 – 6,17 м по червоній лінії забудови, 6-3 – лінія, що розділяє приміщення магазину 1-го та 2-го співвласника.
Виділено для  ОСОБА_1 у приватну власність наступне рухоме майно: холодильник «Samsung» вартістю 1 200 грн, пральну машину «Samsung» вартістю 800 грн, м`яку частину вартістю 1 800 грн, стіл-тумбу вартістю 400 грн, стіл-тумбу вартістю 1 100 грн, умивальник вартістю 600 грн, ваги електронні вартістю 599 грн, а всього рухомого майна на суму 6 299 грн.
Всього виділено для  ОСОБА_1 майна на загальну суму 470 282 грн 12 коп.
Виділено для ОСОБА_5 у власність 58/100 частин незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 72,46 кв.м, житловою площею 41,10 кв.м, вартістю 247 717 грн 88 коп., з них частину коридору на І-му поверсі площею 9,36 кв.м вартістю 31 998 грн 88 коп., приміщення на ІІ-му поверсі площею 63,1 кв.м вартістю 215 719 грн, що більше ідеальної частки на 10,16 кв.м по площі та на 34 733 грн 88 коп. по вартості, і позначені у Додатку №3 до висновку експерта №06/19-26 жовтим кольором. Для переобладнання спірного будинку на дві ізольовані квартири зобов`язано ОСОБА_5 за власні кошти: влаштувати на І-му поверсі перегородку між приміщенням площею 9,36 кв.м та виділеною  ОСОБА_1 частиною спірного будинку згідно додатку №3 до висновку експерта №06/19-26; влаштувати сходовий марш на другий поверх у приміщенні площею 9,36 кв.м.
Виділено для ОСОБА_5 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6810700000:01:004:0637, по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0202 га вартістю 16 187 грн, позначену у додатку №9 до висновку експерта №06/19-26 жовтим кольором. Поділ проведено по лініях 5-6-7-11. Земельну ділянку площею 0,0492 га за цим же кадастровим номером, позначену у додатку №9 до висновку експерта №06/19-26 салатовим кольором, залишено у спільному користуванні  ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Виділено для ОСОБА_5 у приватну власність 44/100 частин, що становить 24,40 кв.м, частин магазину «Економ+» по АДРЕСА_1 , вартістю 228 384 грн, позначену у Додатку №7 до висновку експерта №21/17-26 від 12 вересня 2017 року рожевим кольором, а саме: частину торгового залу 1 площею 24,4 кв.м, що менше ідеальної частки на 3,4 кв.м, або на 31 824 грн. Для переобладнання спірного приміщення магазину на дві ізольовані частини зобов`язано ОСОБА_5 за власні кошти влаштувати дверний проріз у приміщенні 1 для входу і виходу у торговий зал (згідно додатку №7 до висновку експерта №21/17-26 від 12 вересня 2017 року).
Виділено для ОСОБА_5 у власність 0,0052 га вартістю 9075 грн, що становить Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0104 га для здійснення комерційної діяльності, кадастровий номер 6810700000:01:004:0622, по АДРЕСА_1 , враховуючи варіант виділу йому Ѕ частини магазину «Економ+», позначену на Додатку №11 до висновку експерта №21/17-26 від 12 вересня 2017 року рожевим кольором. Поділ проведено по лініях: 1-2 довжиною 8,38 м по лівій межі земельної ділянки, 2-3 – 5,7 м по тильній межі земельної ділянки, 3-6 – лінія, що розділяє земельні ділянки та приміщення магазину між співвласниками, 6-1 – 5,6 м червона лінія забудови від головного фасаду магазину.
Виділено для ОСОБА_5 у приватну власність наступне рухоме майно: ваги електронні вартістю 599 грн, стіл вартістю 1 000 грн, унітаз «Президент» вартістю 1 200 грн, а всього рухомого майна на суму 2 799 грн.
Всього виділено для ОСОБА_5 майна на загальну суму 478 900 грн 88 коп.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь  ОСОБА_7 4 309 грн 38 коп. грошової компенсації за перебільшення його частки у спірному майні.
В решті позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 6 000 грн витрат на проведення експертизи та 4 702 грн 82 коп. судового збору.
Суд виходив з того, що незавершений будівництвом житловий будинок, приміщення магазину, земельні ділянки та частина рухомого майна набуті ОСОБА_5  і ОСОБА_1 за час шлюбу, належать їм на праві спільної сумісної власності подружжя та мають бути поділені між сторонами в натурі. Поділ нерухомого майна слід здійснити за варіантами, визначеними у висновках будівельно-технічної експерти №21/17-26 від 12 вересня 2017 року та додаткової будівельно-технічної експертизи №06/19-26 від 23 липня 2019 року, з проведенням переобладнання та перепланування приміщень, з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників у майні та присудженням ОСОБА_1 , частка якої зменшується, відповідної грошової компенсації. ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами, що прилавки-вітрини холодильні «Технохолод», стелажні шафи-прилавки, тумби, металевий вантажний контейнер і товари для проведення торгівлі в магазині належать сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя, а не є майном фізичної особи – підприємця ОСОБА_5 , тому ці речі не підлягають поділу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині поділу нерухомого майна та ухвалити в цій частині вимог нове рішення, згідно якого:
- визнати право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину будівельних матеріалів, які були використані під час будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 ;
- визнати право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0896 га, кадастровий номер 6810700000:01:004:0637, розташованої по АДРЕСА_1 ;
- стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 260 208 грн грошової компенсації вартості Ѕ частини магазину «Економ+» по АДРЕСА_1 , та 9 075 грн грошової компенсації вартості Ѕ частини земельної ділянки площею 0,0052 га, кадастровий номер 6810700000:01:004:0622, розташованої за тією ж адресою;
- визнати право власності ОСОБА_5 на Ѕ частину будівельних матеріалів, які були використані під час будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 ;
- визнати право власності ОСОБА_5 на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0896 га, кадастровий номер 6810700000:01:004:0637, розташованої по АДРЕСА_1 ;
- залишити у приватній власності ОСОБА_5 магазин «Економ+» по АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0104 га, кадастровий номер 6810700000:01:004:0622, розташовану за тією ж адресою.
При цьому ОСОБА_5 вказав на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що спірний житловий будинок не завершений будівництвом і не прийнятий в експлуатацію, внаслідок чого предметом поділу можуть бути лише будівельні матеріали, використані на цьому будівництві. Оскільки магазин є неподільною річчю та використовується відповідачем у своїй підприємницькій діяльності, то при поділі майна він має бути виділений ОСОБА_5 , а позивачці слід присудити грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно. Суд першої інстанції не врахував цих обставин, не застосував норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

ОСОБА_5 не оскаржує рішення суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову про поділ торгівельного обладнання та речей домашнього вжитку, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не подала відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, та не дотримався приписів ст. 89 ЦПК України.
У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення суду в частині поділу магазину і земельної ділянки, на якій він розташований, а також в частині розміру присудженої позивачці грошової компенсації вартості майна та загальної вартості виділеного сторонам майна, слід змінити.
Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 6 серпня 2005 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року.
За час шлюбу сторони набули:
- незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 124,0 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м, площею забудови 81,5 кв.м (ступінь будівельної готовності 79%), вартістю 425 968 грн;
- земельну ділянку площею 0,0896 га, кадастровий номер 6810700000:01:004:0637, розташовану по АДРЕСА_1 , та призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), вартістю 71 800 грн;
- магазин змішаних товарів з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 , загальною площею 55,6 кв.м, торгівельною площею 47,7 кв.м, вартістю 473 378 грн;
- земельну ділянку площею 0,0104 га, кадастровий номер 6810700000:01:004:0622, розташовану по АДРЕСА_1 , та призначену для будівництва та обслуговування будівлі торгівлі, вартістю 18 150 грн;
- холодильник «Samsung» вартістю 1 200 грн;
- пральну машину «Samsung» вартістю 800 грн;
- м`яку частину вартістю 1 800 грн;
- стіл-тумбу вартістю 400 грн;
- стіл-тумбу вартістю 1 100 грн;
- умивальник вартістю 600 грн;
- ваги електронні вартістю 599 грн;
- ваги електронні вартістю 599 грн;
- стіл вартістю 1 000 грн;
- унітаз «Президент» вартістю 1 200 грн.
Всього  ОСОБА_5 та ОСОБА_1 набули майна на суму 998 594 грн.

Застосовані норми права

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Аналогічні положення містяться у ч. 3 ст. 368 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).
За змістом ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
В силу ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.  Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.
Як передбачено ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Статтею 183 ЦК України встановлено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.  Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України).
Згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.  Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.
Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).  Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.  Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).  У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.
Із положень ч. 1 ст. 377 ЦК України слідує, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Аналогічні приписи містяться у ст. 120 ЗК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі – Закон №1952-ІV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі – державна реєстрація прав) – офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону №1952-ІV державній реєстрації прав підлягає  право власності на земельні ділянки та об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, тобто житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, об`єкти незавершеного будівництва.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Положення статті 60 СК України визначають презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована, тобто один із подружжя вправі заперечити поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб.
Норми статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України в імперативній формі передбачають автоматичний перехід права власності на земельну ділянку в разі переходу права власності на будівлю і споруду.
За загальним правилом, закріпленим у цих нормах, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість.
Зібрані докази вказують на те, що незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 , та магазин змішаних товарів з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 , побудовані сторонами за час шлюбу та за спільні кошти.
У зв`язку з цим, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що зазначені будівлі належать ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя.
Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є співвласниками незавершеного будівництвом житлового будинку та магазину, то вони відповідно набули право спільної сумісної власності на приватизовані ОСОБА_5 земельні ділянки, на яких ці будівлі розташовані.
ОСОБА_5 не заперечує ту обставину, що спірна нерухомість є об`єктом права спільної сумісної власності.
Встановивши, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не досягли згоди щодо поділу нерухомого майна, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов останньої підлягає задоволенню.
Також суд правомірно керувався тим, що частки сторін у цьому майні є рівними.
Посилання ОСОБА_5 на те, що спірний житловий будинок не завершений будівництвом і не прийнятий в експлуатацію, внаслідок чого предметом поділу можуть бути лише будівельні матеріали, використані на цьому будівництві, є безпідставними з огляду на наступне.
За змістом вищевказаних норм права об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) – це нерухома річ особливого роду, її фізичне створення розпочато, однак не завершено.
Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.
Новостворене нерухоме майно набуває правового статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.
За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. 
У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.
Отже, об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. При цьому суд може здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва між сторонами з визначенням належних їм частин.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 7 вересня 2016 року (справа №6-47цс16), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Зібрані докази вказують на те, що незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 , зведений сторонами з дотриманням установленого порядку та не є самочинним будівництвом, ступінь його будівельної готовності склала 79%, у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на нього, технічно можливо визначити його окремі частини при поділі та довести до кінця його будівництво.
За таких обставин суд першої інстанції правомірно керувався тим, що предметом поділу є незавершений будівництвом житловий будинок, а не будівельні матеріали, які використані на цьому будівництві.
Варіанти поділу незавершеного будівництвом житлового будинку та присадибної земельної ділянки (кадастровий номер 6810700000:01:004:0637) по АДРЕСА_1 , визначені висновком додаткової будівельно-технічної експертизи №06/19-26 від 23 липня 2019 року (т. 3 а.с. 206-270).
Матеріали справи не містять даних про те, що вказаний висновок є неповним або неправильним, а тому суд першої інстанції правомірно використав його при вирішенні питання щодо поділу нерухомого майна.
При вирішенні спору про поділ незавершеного будівництвом житлового будинку та присадибної земельної ділянки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, та дав належну оцінку зібраним доказам, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність і неправильність рішення суду в цій частині вимог є необґрунтованими.
Водночас, вирішуючи позов ОСОБА_1 про поділ магазину змішаних товарів з літнім майданчиком «Економ+» і земельної ділянки (кадастровий номер 6810700000:01:004:0622) по АДРЕСА_1 , суд першої інстанції використав висновок експерта №21/17-26 від 12 вересня 2017 року (т. 2 а.с. 82-185), при складанні якого експертом не враховані вимоги Держаних будівельних норм України «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі» ДБН В.2.2-23:2009.
Зокрема, варіанти поділу магазину визначені без вирішення питання щодо: відповідності площі торгівельних залів магазину після його поділу; облаштування приміщень для зберігання товарів, підсобних і побутових приміщень; можливості поділу інженерного обладнання; дотримання загальних, санітарно-гігієнічних і пожежних вимог до приміщення магазину після його поділу; робіт, які необхідно провести для повного відокремлення часток магазину, та визначення їх вартості. 
Також експертом не вивчалося питання щодо організації облаштування земельних ділянок, на яких будуть розташовані виділені частки магазину.
Судом першої інстанції не було враховано, що на час ухвалення ним рішення набрали чинності Державні будівельні норми України «Громадські будинки та споруди. Основні положення» ДБН В.2.2-9:2018 (з 1 червня 2019 року), які поширюються на проектування громадських будинків, у тому числі приміщень магазинів, отже, варіанти поділу магазину мають відповідати і цим будівельним нормам.
Висновок експерта №21/17-26 від 12 вересня 2017 року (т. 2 а.с. 82-185) в частині визначення варіантів поділу магазину та земельної ділянки, на якій він розташований, не містить повну інформацію щодо предмета доказування та є неналежним доказом, а тому суд першої інстанції не повинен був брати його до розгляду.
У зв`язку з цим ухвалою суду апеляційної інстанції від 21 травня 2020 року призначено у справі повторну судову будівельно-технічну експертизу.
Згідно висновку експерта №777/020 від 22 жовтня 2020 року (т. 4 а.с. 76-133) розподіл у натурі магазину змішаних товарів з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 , з урахуванням рівності часток сторін, у тому числі з відхиленням від них, та можливості переобладнання приміщення в ізольовані магазини, є технічно неможливим через неможливість облаштування в межах існуючої будівлі двох відокремлених магазинів з повним набором необхідних допоміжних приміщень, які б відповідали вимогам державних будівельних норм, у тому числі ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі» та ДБН В.2.2-9:2018 «Громадські будинки та споруди. Основні положення», а саме п. 6.1.5, 6.3.5, 6.3.6, 8.8 Додаткам К, Л, М, П та Р ДБН В.2.2-23:2009.
Поділ земельної ділянки площею 0,0104 га (кадастровий номер 6810700000:01:004:0622), розташованої по АДРЕСА_1 , призначеної для здійснення комерційної діяльності, на дві земельні ділянки в рівних частках, є технічно неможливим, так як неможливо, враховуючи неможливість поділу будівлі магазину, що на ній розташована, після поділу утворити дві самостійні земельні ділянки достатньої площі з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, які б відповідали вимогам державних будівельних норм, у тому числі ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі» та ДБН В.2.2-9:2018 «Громадські будинки та споруди. Основні положення».
Посилання  ОСОБА_1 на неправильність цього висновку експерта є необґрунтованими.
Оскільки магазин і земельна ділянка під ним є неподільними речами, а сторони не висловили згоди на отримання грошової компенсації замість своєї частки, то слід визнати ідеальні частки подружжя у цьому майні без його реального поділу та залишити майно у їх спільній частковій власності.

3.        Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду в частині поділу незавершеного будівництвом житлового будинку та присадибної земельної ділянки ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Вирішуючи вимоги про поділ магазину та земельної ділянки, на якій він розташований, суд першої інстанції не врахував усіх обставин справи, не дав належної оцінки зібраним доказам, прийняв до розгляду неналежний доказ (висновок експерта) та дійшов необґрунтованого висновку про можливість поділу спірного майна в натурі. В цій частині рішення суду слід змінити.
У зв`язку з цим, підлягає зміні рішення суду в частині вартості присудженого сторонам майна та розміру присудженої позивачці грошової компенсації вартості майна.
Як зазначено вище, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 набули майна на суму 998 594 грн. Частки сторін у цьому майні є рівними, їх вартість склала 499 297 грн (998594:2).
ОСОБА_1 виділено майна на суму 466 413 грн 12 коп. (178250,12+35900 НОМЕР_1 +9075+6499), а ОСОБА_5 – на суму 532 180 грн 88 коп. (247717,88+35900 НОМЕР_1 +9075+2799).
За таких обставин з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнуто 32 883 грн 88 коп. грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно (532180,88-499297).

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про зміну розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов ОСОБА_1 заявлено з ціною 668 288 грн (1336576:2) і задоволено на суму 499 297 грн (998594:2), тобто на 74,71% (499297х100:668288), у зв`язку з чим з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 слід присудити: 4 992 грн 97 коп. обґрунтовано понесених витрат зі сплати судового збору за подання позову (499297х1%) та 4 482 грн 60 коп. витрат на проведення експертизи (6000х74,71%), - а всього 9 475 грн 57 коп. судових витрат (4992,97+4482,60).
У свою чергу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 повинно бути стягнуто: 1 890 грн 89 коп. судового збору за подання апеляційної скарги (7476,81х25,29%) та 2 781 грн 90 коп. витрат на проведення повторної експертизи (11000х25,29%), - а всього 4 672 грн 79 коп. судових витрат (1890,89+2781,90).

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 2 грудня 2019 року в частині поділу магазину і земельної ділянки, на якій він розташований, загальної вартості виділеного сторонам майна та розміру грошової компенсації вартості майна, розміру судових витрат змінити.
Визнати право власності ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) на Ѕ частину будівлі магазину змішаних товарів з літнім майданчиком, загальною площею 55,6 квадратних метрів, розташованого по АДРЕСА_1 , вартістю 473 378 гривень (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1080349068107).
Іншу Ѕ частину цієї будівлі магазину залишити у власності ОСОБА_5 (місце проживання – АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 ).
Визнати право власності ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0104 гектара (кадастровий номер 6810700000:01:004:0622), розташованої по АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, вартістю 18 150 гривень (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 887256568107).
Іншу Ѕ частину цієї земельної ділянки залишити у власності ОСОБА_5 (місце проживання – АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 ).
Всього виділити ОСОБА_1 майна загальною вартістю 466 413 гривень 12 копійок.
Всього виділити ОСОБА_5 майна загальною вартістю 532 180 гривень 88 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 (місце проживання – АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) 32 883 гривні 88 копійок грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно.
Стягнути з ОСОБА_5 (місце проживання – АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) 9 475 гривень 57 копійок судових витрат.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 (місце проживання – АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 ) 4 672 гривні 79 копійок судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2021 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       А.В. Купельський

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Босюк В.А.
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 48