Справа № 760/22846/20                                                                                         Суддя в І-й інстанції Горбатовська С.А.
Провадження № 33/824/950/2021                                                                              Суддя в II-й інстанції  Ігнатюк О.В.

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
І м е н е м    У к р а ї н и
 
17 лютого 2021 року                                                                 м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Поливача О.І., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Поливача О.І. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року на 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 08 жовтня 2020 року, о 05 годині 10 хвилин, в м. Києві, на пл. Вокзальній, 1, керував автомобілем марки «ВАЗ 21011», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. 
У апеляційній скарзі захисника із доповненнями до неї указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Захисник заперечував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказав на те, що ОСОБА_1 на місці події перебував із знайомим ОСОБА_2 , які розмовляли у припаркованому транспортному засобі. Апелянт звернув увагу на те, що за водійським місцем знаходився саме ОСОБА_2 , що підтверджено відеозаписом з реєстратора працівників поліції. Як на обставину, що побічно вказує на необґрунтованість складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, захисник звернув увагу на те, що працівниками поліції не було вилучено водійське посвідчення ОСОБА_1 . Окрім того, захисник послався на невідповідність часу складання протоколу про адміністративне правопорушення часу, зафіксованому на відеозаписі  Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Поливача О.І., які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи і просили скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Ухвалюючи рішення про притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП суддя місцевого суду визнав доведеним те, що останній вчинив правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у час, місці та за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Між тим, такий висновок суддею зроблений на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись із цим висновком не можливо.
За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із вказівкою на усі її складові, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. 
Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які указують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.
Аналіз положень ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року № 1103, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року та диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку та способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами,в та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення. 
При вирішенні питання про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння суддя місцевого суду цих вимог закону не врахував, фактичних обставин правопорушення із належною повнотою не встановив, зібраним у справі доказам належної оцінки не надав. 
Поза увагою судді залишилось те, що матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що ОСОБА_1 у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно керував автомобілем  «ВАЗ 21011», номерний знак НОМЕР_1 . Із початку з`ясування обставин події, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування ним автомобілем. Поліцейські, що здійснювали фіксацію зазначеної події із складанням у подальшому протоколу про адміністративне правопорушення, безпосередньо факт керування ОСОБА_1 зазначеним вище автомобілем не сприймали, тобто: ними безпосередньо цей автомобіль не зупинявся, очевидцями керування ОСОБА_1 цим автомобілем за інших обставин вони не були. Об`єктивної фіксації такого керування, зокрема: за допомогою камер спостереження, відео реєстраторів, на портативних засобів зв`язку, тощо поліцейським також не сприймалось. Матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 автомобілем здобутих із зазначених вище джерел. Матеріали справи не містять також пояснень будь-яких свідків, які би підтвердили факт керування ОСОБА_1 автомобілем. При цьому суд вважає, що наявний у матеріалах справи рапорт поліцейського не може бути доказом зазначеного вище факту керування автомобілем.  Вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, а саме будь-яких фактичних даних, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, визначений у ч.1 ст. 251 КУпАП.  Аналіз указаної правової норми дає підстави стверджуватипро те, що рапорт поліцейського не є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Окрім того суд звертає увагу на те, що указаний рапорт не містить інформації про обставини зупинення автомобіля нібито під керуванням ОСОБА_1 , причин та правових підстав його зупинки, обставин, за яких було встановлено особу ОСОБА_1 , при тому, що його прізвище у рапорті написане із помилками. Суд звертає увагу на те, що указаний рапорт не містить жодних даних про його офіційне спрямування чи реєстрацію. Сукупність указаних обставин виключають визнання зазначеного вище рапорту у якості доказування факту керування ОСОБА_1 автомобілем, що в подальшому стало однією із причин складання щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.  Наведене указує на недоведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем, що указувало на відсутність у його діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого   ч.1 ст. 130 КУпАП та виключало його відповідальність за цією статтею.
Обґрунтовуючи свої висновки про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності із накладенням на нього стягнення, суддя, послався зокрема на протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків та відеозапис події, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, що були визнані суддею доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Між тим, із зазначеного вище відеозапису вбачається те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , у присутності свідків   відмовився 08.10.2020 року о 06 год. 12 хв.  Поряд із цим, у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП серії ДПР 18 № 422372 від 08.10.2020 року  складеному щодо ОСОБА_1 , який надійшов на розгляд до суду указано, що останній вчинив адміністративне правопорушення  08.10.2020 року о 05 год. 10 хв., а сам протокол складений 08.10.2020 о 05 год. 53 хв. Про саме такий час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення указується у письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Наведене указує на те, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений до фактичного вчинення адміністративного правопорушення, що є порушенням зазначених вище вимог закону.
Таким чином аналіз указаних джерел доказів дає підстави стверджувати те, що фактичні обставини справи, які встановлюються із відеозапису, не співпадають із фактичними обставинами, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення в частині часу вчинення адміністративного правопорушення. Ці обставини можуть указувати на те, що протокол про адміністративне правопорушення складався задовго до фактичного вчинення правопорушення, що не відповідає логіці фіксації правопорушення та може свідчити про порушення поліцейськими вимог нормативних документів, які регламентують порядок виявлення та фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Допустивши те, що протоколом про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП серії ДПР 18 № 422372, що був складений 08.10.2020 року о 05 год. 53 хв. було зафіксоване інше правопорушення, вчинене до дати та часу складання зазначеного вище протоколу, суд звертає увагу на те, що поліцейськими не надано жодних доказів, які би підтверджували вчинення цього адміністративного правопорушення. Наведене вище дає підстави стверджувати те, що по факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було ним вчинене 08.10.2020 року о 06 год. 12 хв. протокол про адміністративне правопорушення не складався, а щодо іншого можливого адміністративного правопорушення, вчиненого у інший час - не надано доказів, які би підтверджували факт цього адміністративного правопорушення та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.
За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із не встановленням часу вчинення адміністративного правопорушення та відсутністю доказів вчинення того адміністративного правопорушення, яке зазначене у протоколі серії ДПР 18 № 422372, що був складений 08.10.2020 року о 05 год. 53 хв.
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 не можливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Поливача О.І. задовольнити.
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                      О.В. Ігнатюк