ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року	                       	Справа № 380/6820/20 пров. № А/857/1379/21 	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Большакової О.О., Кушнерика М.П.
при секретарі судового засідання – Хомича О.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) в якому просив зобов`язати відповідача видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі – Реєстр), декларацію ОСОБА_1 подану 04.07.2020.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 2 листопада 2020 року позов задоволено (далі – Рішення суду).
За наслідками апеляційного перегляду Рішення суду, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року (далі – Постанова суду) апеляційну скаргу НАЗК залишено без задоволення, а Рішення суду – без змін.
Під час судового засідання 11.03.2021 представником позивача до закінчення судових дебатів заявлено клопотання про ухвалення додаткового судового рішення в якій заявник вказує, на необхідність відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу, що ним понесені у зв`язку із судовим розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Просить ухвалити додаткове рішення у цій справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань НАЗК понесені судові витрати у розмірі 1500 грн.
Згідно з пунктом 3 частини першої та частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне задовольнити заяву про ухвалення додаткового судового рішення.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
За змістом частин першої, третьої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС).
Згідно частини третьої статті 134 КАС розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У частині шостій та сьомій статті 134 КАС передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень статті 134 КАС слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 висловила правову позицію, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
В підтвердження понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем надано до суду апеляційної інстанції: договір про надання правової допомоги від 23.02.2021б/н, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Золотухіним О.О., розрахунок розміру правової допомоги у цій справі, де за складання відзиву на апеляційну скаргу, представництво ОСОБА_1 у двох судових засіданнях суду апеляційної інстанції останньому необхідно сплатити 1500 грн витрат на правову допомогу,акт здавання-приймання робіт від 12.03.2021; квитанція від 12.03.2021 №0.0.2048141918.1 на суму 1500 грн (а.с.159-163).
Разом з тим, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача, що наведені ним у запереченні на заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо недотримання позивачем вимог статті 139, 143 КАС, так як видно із матеріалів справи, зокрема протоколу судового засідання від 11.03.2021 у цій справі представником позивача до закінчення судових дебатів подано заяву про необхідність надання йому додаткового часу для подання доказів, щодо понесених ним судових витрат під час апеляційного розгляду справи, які були відповідно подані 12.03.2021 із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, тобто із дотриманням п`яти денного строку для подання відповідних доказів після ухвалення рішення суду.
Отже, з урахуванням задоволених позовних вимог, суми підтверджених судових витрат, за рахунок бюджетних асигнувань НАЗК на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1500 грн.
Відтак, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, з огляду на описані вище доводи та обставини справи.
Керуючись статтями 132, 134, 139, 252, 321, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства з питань запобігання корупції(ЄДРПОУ:40381452) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), понесені ним судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	М. П. Кушнерик  	

Повне судове рішення складено 18 березня 2021 року.