УХВАЛА

13 січня 2021 року 
Київ
справа №805/491/17-а
адміністративне провадження №Зн/9901/79/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
розглянув у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про стягнення заробітної плати та інших виплат при звільненні, відшкодування майнової і моральної шкоди,
У С Т А Н О В И В:
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (далі - ТУ ДСА України в Донецькій області) про стягнення заробітної плати та інших виплат при звільненні, відшкодування майнової і моральної шкоди.
Справа розглядалася судами неодноразово.
За результатом нового розгляду справи рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року позов задоволено частково: стягнуто з ТУ ДСА України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за вересень, жовтень 2014 року в розмірі 2833,60 грн і грошову компенсацію за невикористані дні щорічні відпустки в розмірі 1236,07 грн (з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення грошової допомоги до щорічної основної оплачуваної відпустки, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходу. Постановлено в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з ТУ ДСА України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суми матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 1218 грн, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.04.2015 по 17.04.2018 в розмірі 47479,38 грн та компенсації втрати частини доходу (заробітної плати за вересень-жовтень 2014 року) за період з 14.04.2015 по 17.04.2018 відповідно до вимог Закону України від 19.10.2000 №2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" і постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" (з урахуванням податків, зборів обов`язкових платежів). В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року скасовано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року в частині задоволених позовних вимог. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.
18 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року за нововиявленими обставинами, у якій просить скасувати це судове рішення та прийняти нове рішення, яким частково скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю. 
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами позивач називає істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а також скасування рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року, які стали підставою для ухвалення постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року, яка підлягає перегляду.
На думку ОСОБА_1 , нововиявленими для перегляду постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року є такі обставини:
- не зазначення у постанові від 21 жовтня 2020 року результатів першого розгляду цієї справи у 2017 році, у тому числі короткого змісту і мотивів прийняття ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2017 року, які були враховані судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті судових рішень за результатом нового розгляду цієї справи;
- не наведення у постанові від 21 жовтня 2020 року фактичних обставин справи, установлених судами попередніх інстанцій, зокрема, щодо відсутності доказів припинення роботи Кіровського районного суду м. Макіівки з вересня 2014 року або оголошення простою в його роботі, не визначення розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27/0/38-14 "Про визначення територіальної підсудності справ" припинення роботи цього суду, наявності у позивача невикористаних 29 календарних днів відпустки, невиплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення тощо;
- розгляд Верховним Судом справи на підставі самостійно встановлених обставин справи;
- не надання Верховним Судом відповіді на всі аргументи касаційної скарги позивача;
- обґрунтування Верховним Судом своїх висновків посиланням на підзаконні акти, а не закони;
- неоднакове застосування судом касаційної інстанції у складі різних колегій норм матеріального права під час розгляду цієї справи, що підтверджується різною правовою позицією, викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2017 року, ухвалі Верховного Суду від 07 травня 2018 року (про відмову в зупиненні виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року і постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року) та постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року.
ТУ ДСА України в Донецькій області не подало відзиву на заяву позивача.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 345, частини другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява розглядається у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки учасники справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце її розгляду; у судове засідання не прибули, заявивши клопотання про розгляд справи без їхньої участі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в частині, що стосується порушеного питання, колегія суддів виходить з такого.
Згідно з частиною другою статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.
При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).
Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Отже, обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.
Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, позивач фактично не погоджується з прийнятою Верховним Судом постановою від 21 жовтня 2020 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права при ухваленні цього рішення.
Жодна з наведених заявником обставин не є нововиявленою ні в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, ні в розумінні інших підстав, визначених у частині другій цієї статті, оскільки стосується обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення сторін та яким була надана відповідна правова оцінка судами всіх інстанцій.
Таким чином, зазначені у заяві обставини не спростовують факти, які були покладені в основу постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року, а стосуються надання цим фактам певної оцінки.
Водночас рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року та постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року були предметом перегляду в суді касаційної інстанції, а не підставою для ухвалення постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року, тому позивач помилково трактує скасування цих судових рішень підставою для перегляду, визначеною пунктом 3 частини другої статті 361 КАС України.
З огляду на викладене у задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись статтями 345, 359, 368, 369 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1.Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про стягнення заробітної плати та інших виплат при звільненні, відшкодування майнової і моральної шкоди.
2. Залишити в силі постанову Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
Суддя-доповідач                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                     О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська