ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2021 р.           Справа№ 910/11170/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Ткаченка Б.О. 

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 (повне рішення складено та підписано 01.10.2020)
у справі №910/11170/20 (суддя Котков О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес"
до Комунального підприємства "Київпастранс"
про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 69 395,08 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування потерпілому, а тому позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки ДТП сталася з вини працівника КП "Київпастранс" (який керував автомобілем "МАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в момент ДТП знаходився при виконанні своїх трудових обов`язків), позивач, посилаючись на положення ст. 1172 Цивільного кодексу України вказує, що обов`язок з відшкодування шкоди покладається на відповідача.

Короткий зміст рішень господарських судів та мотиви їх прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №910/11170/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено обставини заподіяння шкоди водієм ОСОБА_1 саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду від 01.10.2020 у справі № 910/11170/20, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Брокбізнес" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/11170/20 та прийняти апеляційну скаргу; відкрити апеляційне провадження у справі № 910/11170/20; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 повністю та ухвалити нове рішення у справі, яким: 1) стягнути з відповідача (Комунальне підприємство "Київпастранс") на користь позивача (Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес") суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 69395,08 грн., 2) стягнути з відповідача (Комунальне підприємство "Київпастранс") на користь позивача (Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес") судовий збір в розмірі 5 255,00грн.
Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами
Скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач визнав існування заборгованості, про що свідчить часткова оплата регресної вимоги, а також відсутність заперечень відповідача щодо обставин, викладених в позовній заяві.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги
Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/11170/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді Коротун О.М., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 поновлено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Брокбізнес" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/11170/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/11170/20. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/11170/20 на час апеляційного провадження. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/11170/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2021 у зв`язку із перебуванням суддів Коротун О.М. та Суліма В.В., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустках, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021 справу № 910/11170/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді Андрієнко В.В., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2021 прийнято справу №  910/11170/20 до провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк      О.М., судді Андрієнко В.В., Євсіков О.О.
20.01.2021 суддя Євсіков О.О. заявив самовідвід від розгляду справи з підстав того, що він протягом тривалого часу аж до кінця 2020 року користувався послугами Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" щодо страхування транспортного засобу, перебуваючи з цим товариством в договірних відносинах, що відображено суддею у щорічних деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 заяву судді Євсікова О.О. про самовідвід від розгляду справи №910/11170/20 задоволено, матеріали справи № 910/11170/20 передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду  призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №  910/11170/20.
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/11170/20 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Андрієнко В.В., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 прийнято справу № 910/11170/20 до провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк  О.М., судді: Андрієнко В.В., Ткаченко Б.О.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
12.09.2018 у м. Києві по вулиці Вишгородській мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса "МАЗ 107467", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що належить КП "Київпастранс" та автомобіля "Hyundai", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 23.10.2018 у справі № 756/12894/18 дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу "МАЗ 107467", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , пунктів 2.3. (б), 2.10., 13.1. Правил дорожнього руху.
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23.10.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з висновком експертизи № 03/10/11939 по визначенню матеріального збитку від 26.10.2018 вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу "Hyundai", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження при ДТП становить 71  395,08 грн.
06.12.2018 ОСОБА_2 звернулася до ПАТ "СК "ПЗУ Україна" із заявою про погодження суми страхового відшкодування та виплату страхового відшкодування.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на підставі страхового акту №  72592/1 від 07.12.2018, здійснив потерпілому виплату страхового відшкодування у сумі 71 395,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7552 від 21.12.2018. 
Місцевим господарським судом встановлено, що станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "МАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №  АК/8768726.
Відповідно до зазначеного полісу, встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100 000,00 грн, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 200 000,00 грн та франшизу у розмірі 0,00 грн.
Позивач звернувся до відповідача із регресною вимогою № 34-03/19Р від 20.03.2019 про відшкодування шкоди в розмірі 71 395,08 грн, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, Оскільки ДТП сталася з вини працівника КП "Київпастранс", який в момент ДТП знаходився при виконанні своїх трудових обов`язків, обов`язок з відшкодування шкоди покладається на відповідача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
В силу положень ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України   юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України   набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.
Виходячи із наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №  426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Тлумачення ч. 1 ст. 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі №355/1394/16-ц. Схожі за змістом висновки зроблені і у постановах Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №640/4185/15-ц, від 05.05.2018 у справі №910/14685/17.
Проте, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з КП "Київпастранс" та керував застрахованим транспортним засобом "МАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку із виконанням своїх трудових обов`язків.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з КП "Київпастранс" позивачем надано наказ 305-К від 05.08.2016 "Про прийняття на роботу ОСОБА_1 " та дорожній лист № 008052 від 12.09.2018 року, виданий ОСОБА_1 (без зазначення ініціалів ім`я та по-батькові) (таб. № 1026).
Згідно з наказом 305-К від 05.08.2016 ОСОБА_1  прийнято на роботу за строковим трудовим договором на один місяць з 08.08.2016 року по 07.09.2016 року, в той час, як ДТП сталося 12.09.2018 року.
Таким чином, враховуючи те, що позивачем не доведено обставин перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з відповідачем на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди та завдання шкоди ОСОБА_1 саме під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доводи скаржника про визнання відповідачем відповідної шкоди, про що свідчить часткова сплата боргу в розмірі 2 000,00 грн., колегією суддів визнано необґрунтованими, оскільки не спростовують встановлених судом обставин та не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, з огляду на недоведеність обставин, на які посилається позивач.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято відповідно до вимог матеріального та процесуального права, підстав його зміни або скасування не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/11170/20 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №  910/11170/20 слід залишити без змін.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" на рішення Господарського міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/11170/20  залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі №  910/11170/20 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес".
4. Справу № 910/11170/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                            О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                В.В.Андрієнко

                                                                                Б.О. Ткаченко