УХВАЛА

18 лютого 2021 року  
Київ
справа №826/7251/15
адміністративне провадження №К/9901/4087/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської    О.Р.,
суддів - Данилевич Н.А., Кашпур    О.В., 

перевіривши касаційну скаргу Київської міської прокуратури на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року в справі №826/7251/15 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва, за участю третьої особи - Прокуратури Святошинського району міста Києва - про визнання протиправним і скасування рішення, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Прокуратури міста Києва, за участю третьої особи - Прокуратури Святошинського району міста Києва, у якому просив: 
-    визнати протиправним і скасувати наказ виконуючого обов`язки прокурора міста Києва №757к від 20 березня 2015 року;
- поновити на посаді першого заступника прокурора Святошинського району міста Києва;
- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 27 березня 2015 року і до моменту фактичного поновлення на роботі.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року позов задоволено: 
- скасовано наказ виконуючого обов`язки прокурора міста Києва №757к від 20 березня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника прокурора Святошинського району міста Києва;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Святошинського району міста Києва з 21 березня 2015 року;
-  стягнуто з Прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 602246,97 грн;
- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Святошинського району міста Києва з 21 березня 2015 року та стягнення з Прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 8170, 20 грн. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову з підстав порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення:
-    визнано протиправним і скасовано наказ виконувача обов`язків прокурора міста Києва №757к від 20 березня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника прокурора Святошинського району міста Києва;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Святошинського району міста Києва з 21 березня 2015 року;
- стягнуто з Прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 602246, 97 грн;
- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Святошинського району міста Києва з 21 березня 2015 року та стягнення з Прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 8170,20 грн. 
Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2021 року касаційну скаргу Київської міської прокуратури на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від                       08 грудня 2020 року в справі №826/7251/15 повернуто особі, яка її подала, на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки вона подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.
04 лютого 2021 року до Верховного Суду вдруге надіслано касаційну скаргу Київської міської прокуратури на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року в справі №826/7251/15.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від                      08 грудня 2020 року встановлено, що її прийнято у відкритому судовому засіданні, повний текст якої складено цього ж дня. Тобто останнім днем строку на її касаційне оскарження є 11 січня 2021 року (07-10 січня 2021 року - вихідні дні).
Касаційну скаргу надіслано 04 лютого 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що вперше звернувся до Суду із касаційною скаргою із дотриманням строку на касаційне оскарження, яка ухвалою від 19 січня 2021 року була повернута. Зазначає, що у найкоротший термін після отримання копії зазначеної ухвали Суду, звертається до суду із цим клопотанням про поновлення строку.
Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Оскільки касаційну скаргу скаржником уперше подано до Верховного Суду в межах строку, установленого статтею 329 КАС України, Суд уважає, що заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження судових рішень є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно з обставинами, зазначеними позивачем, а також застосування судом апеляційної інстанції норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 05 червня 2019 року в справі №826/7019/16.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що аргументи скаржника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах правильності застосування судами вимог статей 36, 235 Кодексу законів про працю України, статей 1, 3 Закону України «Про очищення влади».
Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи потребують перевірки.
Також скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання судового рішення.
Проте, як убачається з вимог статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями  248, 328, 329, 330, 334, 337, 338, 340 КАС України,  Суд
УХВАЛИВ:
1. Задовольнити заяву Київської міської прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року в справі №826/7251/15 та поновити цей строк.
2. Відкрити касаційне провадження за скаргою Київської міської прокуратури на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року в справі №826/7251/15.
3. Витребувати із Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали адміністративної справи №826/7251/15.
4.  Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          Н.А. Данилевич 
                                                                                                      О.В. Кашпур