Постанова                                                                                              
Іменем України                                          
 
10 лютого 2021 року 
м. Київ
 
справа № 127/11590/19
провадження № 61-1257св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука  М. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «Вінницяобленерго»,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Панасюка О. С., Берегового О. Ю., Шемети Т. М., 
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго», яке змінило назву на Акціонерне товариство «Вінницяобленерго»  (далі - АТ «Вінницяобленерго»)  про зобов`язання видати технічні умови на приєднання будинку.
Позов мотивований тим, що вона є власником земельної ділянки кадастровий № 0510137000:03:064:0435 у м. Вінниці, Садівниче товариство «Підлісне», ділянка № НОМЕР_1 , та розташованого на ній дачного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 
З 25 червня 2014 року позивач зареєстрована за вказаною адресою і з того часу існує спір щодо можливості укладення прямого договору на постачання електроенергії з ПАТ «Вінницяобленерго», оскільки її будинок приєднаний до електромережі громадської організації «Садове товариство «Підлісне»» (далі ГО «СТ «Підлісне»»), що не дозволяє їй скористатися правом на отримання 50 % знижки на оплату за використану електроенергію згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У 2018 році ОСОБА_1 двічі зверталась до суду за захистом порушених прав. Останнім рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року у справі № 127/16347/18 про зобов`язання приєднати житловий будинок до електричних мереж, суд хоч і відмовив в позові, разом з тим вказав, що причиною цього є неправильний спосіб захисту. Суд встановив, що для приєднання будинку до електричних мереж необхідно виконати наступні умови: виготовити технічні умови, укласти договір про приєднання та оплати послуги з приєднання електроустановок замовника до системи розподілу.
20 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Вінницяобленерго» із заявою в якій просила приєднати електроустановки її будинку до оператора системи розподілу ПАТ «Вінницяобленерго».
Листом від 26 грудня 2018 року ПАТ «Вінницяобленерго» повідомило про те, що позивач повинна звернутися із заявою встановленої форми відповідно до пункту 4.2.2. Кодексу систем розподілу та надати перелік документів: копію документа, який підтверджує право власності; ситуаційний план та викопіювання з топографо - геодезичного плану; копія паспорта, або належним чином оформлена довіреність чи інший документ на право укладати та підписувати договір про приєднання; ТЕО (за наявності).
10 січня 2019 року позивач виконала дані вимоги, подала заяву установленої форми з відповідними додатками та на отримала відповідь ПАТ «Вінницяобленерго» від 22 січня 2019 року № 05-43-600, про те, що порядок підключення приєднання її будинку викладений в листі - роз`яснені Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13 грудня 2018 року № 1189/17.1.3/7-18 копія якого додана до даного листа.
Просила зобов`язати ПАТ «Вінницяобленерго» видати ОСОБА_1 технічні умови на приєднання її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно поданої заяви, вихідний номер № 05/208 від 10 січня 2019 року.
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2019 року позов задоволено.
Зобов`язано ПАТ «Вінницяобленерго» видати ОСОБА_1 технічні умови на приєднання будинку за адресою: АДРЕСА_1 згідно поданої заяви, вихідний номер № 05/208 від 10 січня 2019 року.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_1 виконала усі умови встановленої форми відповідно до пункту 4.2.2. Кодексу систем розподілу, то АТ «Вінницяобленерго» не мало права відмовляти у виконанні технічних умов на приєднання будинку ОСОБА_1 . При цьому суд послався як на приюдиційно встановлену обставину на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року встановлено, що для приєднання будинку ОСОБА_1 до електричних мереж їй необхідно виготовити технічні умови, укласти договір про приєднання та оплату послуг з приєднання електроустановок замовника до системи розподілу.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року апеляційну скаргу АТ «Вінницяобленерго» задоволено.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2019 року скасовано.
У позові ОСОБА_1  до АТ «Вінницяобленерго» про зобов`язання видати технічні умови на приєднання будинку відмовлено.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що фактично інтерес позивача полягає в отриманні відповідної пільги, передбаченої законом, при оплаті за спожиту електроенергію, а не у постачанні електроенергії до її будинку шляхом приєднання до електромереж відповідача, оскільки таке постачання вже відбувається за рахунок приєднання до мережі ГО «Садове товариство «Підлісне», інших доводів на обґрунтування необхідності «прямого» приєднання будинку позивач до електромережі відповідача позовна заява не містить.
Як сама пільга щодо сплати вартості використаної електроенергії, так і порядок її надання встановлюються державою і не залежать від надавача послуг із постачання електроенергії конкретного споживача, отже наявність технічних умов для підключення будинку позивача до електромережі відповідача не може вплинути на її право на отримання 50 % знижки на оплату за використану електроенергію.
Більше того, самі технічні умови - це документ, який установлює вимоги щодо технічного забезпечення підключення електроустановки споживача до мережі оператора системи розподілу і не встановлює, не змінює і не припиняє прав і обов`язків сторін, а є лише додатком до договору про приєднання (пункт 4.5.1. Кодексу систем розподілу), а відтак виготовлення технічних умов не є безумовною підставою для приєднання споживача до мережі оператора систем розподілу.
Отже, такий спосіб захисту як зобов`язання відповідача видати технічні умови не передбачений ні частиною другою статті 16 ЦК України, ні іншими нормативно-правовими актами, ні договором, а тому не може бути застосований судом, оскільки не відповідає змісту права, за захистом якого звернулась позивачка, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Апеляційний суд зробив висновок щодо помилковості посилання суду першої інстанції на приюдиційність рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року, тому що за змістом частини четвертої статті 82 ЦПК України приюдиційне значення мають лише обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, а не його правові висновки, чи висновки щодо змісту правовідносин сторін. У цій же справі обставини справи, тобто фактичні дані, на які позивач посилалась як на підставу позову і які становлять предмет доказування, сторонами взагалі не заперечувались.
Зобов`язавши відповідача видати технічні умови для підключення електроустановки позивача до електромережі відповідача, суд не з`ясовував технічної можливості такого підключення.
Таким чином, застосований судом першої інстанції спосіб захисту права ОСОБА_1  на отримання знижки на оплату використаної електричної енергії не передбачений частиною другою статті 16 ЦК України, іншими нормативно-правовими актами, не відповідає змісту порушеного права, отже не може бути визнаним ефективним, тому що не забезпечує його (права відновлення).
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У січні 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року, залишити в силі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2019 року.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції на власний розсуд витлумачив права позивача та їх зміст, за захистом яких вона зверталась до суду. Позов цілком та повністю ґрунтується на незаконності відмови відповідача надати технічні умови, оскільки згідно чинного законодавства в нього відсутня можливість та право відмовити позивачу в цьому. Суд першої інстанції встановив у повному обсязі обставини справи і норми права, яким врегульовані правовідносини та послався на норми чинного законодавства, яким встановлено беззаперечний обов`язок відповідача видати технічні умови в десятиденний строк з моменту одержання заяви про приєднання і констатував факт невиконання цього обов`язку. Суд апеляційної інстанції не дав оцінки рішенню Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року.
Позиція інших учасників справи
У березні 2020 року АТ «Вінницяобленерго» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. 
Відзив мотивований тим, що у касаційній скарзі не зазначено, які саме норми права порушені судом апеляційної інстанції. Суд першої інстанції, зобов`язавши відповідача видати технічні умови для підключення електроустановок позивача до його електромережи не з`ясував технічної можливості такого підключення. Позивач є власником дачного будинку, що знаходиться на території СТ «Підлісне», яке у розуміння Кодексу системи розподілу є оператором малої системи розподілу та підключення до електричних мереж цього товариства. На території СТ «Підлісне» електричної мережі відповідача відсутні, тому приєднання дачного будинку позивача можливе виключно від мереж СТ «Підлісне», з безумовним дотриманням процедури, що передбачена пунктом 4.1.11 глави 4.1 розділу IV Кодексу, а саме: в рахунок зменшення договірної потужності СТ «Підлісне» за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії на напрузі приєднання власних струмоприймачів суб`єкта господарювання. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року  касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 
Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2020 року  відкрито касаційне провадження у справі № 127/11590/19, витребувано справу з суду першої інстанції. 
У лютому 2020 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного суду від 23 грудня 2020 року  справу призначено до судового розгляду.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Позиція Верховного Суду 
Колегія суддів частково приймає доводи, викладені у касаційній скарзі, з таких підстав. 
Суди встановили, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки кадастровий № 0510137000:03:064:0435 у АДРЕСА_2 , ділянка № НОМЕР_1 та розташованого на ній дачного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Вінницяобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ГО «Садове товариство «Підлісне», про захист прав споживача та зобов`язання приєднати житловий будинок до електричних мереж відмовлено .
20 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Вінницяобленерго» із заявою про приєднання електроустановки її будинку до оператора системи розподілу ПАТ «Вінницяобленерго» .
Листом від 26 грудня 2018 року ПАТ «Вінницяобленерго» повідомило про те, що позивачка повинна звернутися із заявою встановленої форми відповідно до пункту 4.2.2. Кодексу систем розподілу та надати перелік документів: копію документа, який підтверджує право власності; ситуаційний план та викопіювання з топографо-геодезичного плану; копію паспорта, або належним чином оформлену довіреність чи інший документ на право укладати та підписувати договір про приєднання; ТЕО (за наявності).
10 січня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву установленої форми з відповідними додатками, на яку отримала відповідь ПАТ «Вінницяобленерго» від 22 січня 2019 року № 05-43-600 про те, що порядок приєднання її будинку викладений в листі-роз`яснені Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13 грудня 2018 року № 1189/17.1.3/7-18, копія якого додана до листа.
Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).
На заяву ОСОБА_1 від 10 січня 2019 року про здійснення комплексу заходів з приєднання та підключення до електричних мереж ПАТ «Вінницяобленерго» надало лист від 22 січня 2019 року № 05-43-600 про те, що порядок приєднання її будинку викладений в листі-роз`яснені Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13 грудня 2018 року № 1189/17.1.3/7-18, копія якого додана до листа. 
Таким чином, позивач не отримала відмову відповідача, тому відсутні підстави вважати права позивача порушеними, невизнаними чи оспореними, тобто такими, що підлягають захисту в судовому порядку.
Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, але помилився щодо мотивів такої відмови.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Доводи касаційної скарги дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалено частково без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржене судове рішення змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, у іншій частині оскаржене судове рішення слід залишити без змін.
Керуючись статтями 400, 412 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                      В. І. Крат
Судді:                                                                               Н. О. Антоненко
                                                                                                               І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук