Головуючий І інстанції: Старосєльцева О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 р. 	Справа № 520/3951/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020, по справі № 520/3951/2020
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоспецметал"  
до    Головного управління ДПС у Харківській області                   
про визнання протиправним та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Енергоспецметал" звернулось до суду із позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 21.02.2020 № 1082 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Енергоспецметал»; наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 06.08.2020 № 2417 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 21.02.2020 № 1082».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 21.02.2020 № 1082 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Енергоспецметал».
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Харківській області 06.08.2020 № 2417 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 21.02.2020 № 1082».
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Заявник звертав увагу на наявність у контролюючого органу права на оцінку пояснень та їх документального підтвердження, та за умови їх необґрунтованості призначити перевірку платника податків, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 07.08.2018 у справі № 813/520/17.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Як встановлено судовим розглядом, відповідачем направлено ТОВ "Енергоспецметал" запит від 21.11.2017 № 25094/10/20-40-14-12-18 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження щодо визначення податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Екліпс Люкс» за квітень 2017 на суму ПДВ 363385,65 грн.; СТОВ «АГРОВУД» за серпень 2015 на суму ПДВ 7402,96 грн., зокрема надати засвідчені підписом посадової особи ТОВ «Енергоспецметал» та скріплені печаткою (за наявності), копії документів, що безпосередньо стосується господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками.
Підставою направлення вказаного запиту стало надходження до податкового органу результатів опрацювання податкової інформації № 6214/7/05-99-12-19 від 01.08.2017 стосовно ТОВ «Екліпс Люкс», наявність баз даних, наявних в Головному управлінні ДФС у Харківській області щодо ознак фіктивності по СТОВ «АГРОВУД», про що безпосередньо зазначено у тексті запиту.
ТОВ "Енергоспецметал" листом від 18.12.2017 № 18/12/2017-01 надало податковому органу відповідь на запит, до якого додано первинну документацію стосовно господарських відносин з ТОВ «Екліпс Люкс» та СТОВ «АГРОВУД» у запитуваний період, а саме копії договорів поставки та купівлі-продажу, специфікацій, видаткових накладених, товарно-транспортних накладних, сертифікатів, рахунків на оплату, платіжних документів, витягів з ЄРПН, оборотно-сальдових відомостей, спрощеного фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва, договору суборенди складського приміщення, копії штатного розпису, копії уставних документів та протоколу зборів ТОВ.
Також, відповідачем направлено ТОВ "Енергоспецметал" запит від 18.03.2019 №13022/10/20-40-14-12-15 щодо необхідності надання пояснень та документів по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Зірка Півночі» з листопад 2016 у сумі ПДВ 9120,00 грн.; ТОВ «Кристал-2015» за січень 2017 у сумі ПДВ 256,00 грн.; ПП «Таракас» за березень 2017 у сумі ПДВ 19300,00 грн.; ТОВ «БГ`Вавілон» за серпень 2017 у сумі ПДВ 165760 грн.; ТОВ «Торгівельна група «Каста» за листопад 2017 у сумі 17731,00 грн., зокрема надати  засвідчені підписом посадової особи ТОВ «Енергоспецметал» та скріплені печаткою (за наявності), копії документів, що безпосередньо стосується господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) з контрагентами постачальниками, а також інформацію щодо реалізаціїта/або використання у власній господарській діяльності придбаного товару (робіт, послуг).
ТОВ "Енергоспецметал" листом від 15.04.2019 № 15/04/19-07 надало податковому органу відповідь на запит, до якого додано пояснення та первинну документацію по взаємовідносинах із контрагентами, а саме копії договорів поставки та купівлі-продажу, специфікацій, видаткових накладених, товарно-транспортних накладних, сертифікатів, рахунків на оплату, платіжних документів, витягів з ЄРПН, оборотно-сальдових відомостей, спрощеного фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва, договору суборенди складського приміщення, копії штатного розпису, копії уставних документів та протоколу зборів ТОВ.
В подальшому Головним управлінням ДПС у Харківській області видано наказ від 21.02.2020 № 1082  про проведення документальної позапланової виїзної перевірки призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Енергоспецметал" на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.41.1 ст. 41, п.61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України.
Позивач, не погоджуючись з наказом відповідача про проведення перевірки, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено обґрунтованості висновку щодо недоліків відповіді платника податків на запит податкового органу, а отже і наявність підстав для призначення позапланової невиїзної перевірки позивача відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового Кодексу України.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 61.1 ст. 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Статтею 72 ПК України передбачено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків, в тому числі і та інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах, а також інформація від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, зокрема інформація яка надійшла від підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Слід враховувати, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен містити конкретні підстави, тобто, чітко окреслені обставини, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.
У ході судового розгляду встановлено, що на підставі аналізу податкової інформації стосовно контрагентів позивача, інформаційних баз ДПС України контролюючим органом складені запити від 21.11.2017 № 25094/10/20-40-14-12-18, від 18.03.2019 №13022/10/20-40-14-12-15 щодо необхідності надання позивачем пояснень та документів по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками.
ТОВ "Енергоспецметал" у відповідь на вказані запити відповідача надано пояснення із доданими до них первинними документами у встановлений строк.
При цьому, із дослідженого оскаржуваного наказу встановлено, що останній містить посилання на норми Податкового Кодексу України, зокрема п. 20.1.4 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1 ст. 61, п. 61.2 ст. 61, п.п.62.1.3 ст. 62, п.п. 75.1.2 ст. 75, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 ст. 78, п. 82.2 ст. 82.
Втім, податковим органом не наведено конкретних недоліків поданих ТОВ "Енергоспецметал" пояснень чи документів.
Крім того, контролюючим органом не обґрунтовано підстав, з яких подані позивачем у відповідь на запити документи є недостатніми, та у свою чергу не визначив яких первинних документів не вистачає.
Не містить таких обґрунтувань також ні відзив Головного управління ДПС у Харківській області на позовну заяву, ні апеляційна скарга. 
На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ не містить обов`язкових підстав для проведення перевірки, визначених  п.п. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.
Аналогічних правових висновків доходив Верховний Суд у постановах від 22.01.2019 у справі № 820/5124/16, від 19.04.2018 у справі № 813/4282/16.
Доводи апеляційної скарги стосовно наявності у контролюючого органу права на оцінку пояснень та їх документального підтвердження, та за умови їх необґрунтованості призначити перевірку платника податків, із посиланням на позицію Верховного Суду, сформовану у постанові від 07.08.2018 у справі № 813/520/17, колегією суддів не приймаються, оскільки зазначене право не позбавляє контролюючий орган обов`язку обгрунтувати, у чому саме полягає недостатність чи неповнота наданої платником податків відповіді та/або дефектність наданих первинних документів.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Стосовно клопотання представника позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи втрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Так, у поданій заяві про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу позивач просить стягнути витрати у розмірі 13000 грн.
На підтвердження понесених витрат надано договір про надання правової допомоги № 01/12-2020/Е від 01.12.2020, додаток до договору № 01/12-2020/Е від 01.12.2020, акт приймання-передачі наданої правової допомоги за договором № 01/12-2020/Е від 01.12.2020, ордер серії КС № 664304 ВІД 01.12.2020.
Відповідно до акту приймання-передачі наданої правової допомоги за договором № 01/12-2020/Е від 01.12.2020 адвокатом надано позивачу наступні послуги:
- консультація щодо захисту прав клієнта, виїзд до клієнта, узгодження правової позиції, вивчення наданих клієнтом документів копії (ухвали апеляційного суду від 24.11.2020, копії апеляційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020; наказу № 1082 від 21.02.2020; повідомлення № 231 від 26.02.2020; листа № 7482/10/20-40-05-18-15 від 27.02.2020; повідомлення № 7479/10/20-40-05-18-15 від 27.02.2020; запиту від 21.11.2017 № 25094/10/20-40-14-12-18; запиту від 18.03.2019 № 13022/10/20-40-14-12-15; пояснень від 18.12.2017 № 18/12//2017-01; пояснень від 15.04.2019 № 15/04/19-01), підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу до Другого апеляційного адміністративного суду - 8 000,00 грн.;
- гонорар бюро у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги, залишенні рішення суду першої інстанції без змін - 5 000,00 грн.
Із наданих позивачем матеріалів встановлено, що фактично зміст наданої правничої допомоги у даній справі зводиться до складання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини.
Колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Втім, Головним управлінням ДПС у Харківській області заяви про зменшення витрат на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на надано.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 по справі № 520/3951/2020  залишити без змін. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (ідентифікаційний код - 43143704) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоспецметал" (код ЄДРПОУ 38632045) витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    Г.Є. Бершов