ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/1032/20  Номер провадження 33/814/91/21	Головуючий у 1-й інстанції Харченко  В. Ф.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

Категорія ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем Лимар О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2020 року,-
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого в ПСП «Дружба»,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,4 грн. 
Згідно з постановою, ОСОБА_1 14.09.2020 о 19 год. 10 хв., в с. Очеретувате, Семенівського району, Полтавської області по вулиці Центральна, керував скутером Yamaha Djog, б/н, із ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, не стійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу встановленому законом порядку через Drager ОСОБА_1 відмовився у в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить скасувати постанову відносно нього та закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування таких вимог посилається на те, що перебування його у стані алкогольного сп`яніння є припущенням.
Окрім того, судом не було досліджено відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який міг би підтвердити чи спростувати факти, викладені у протоколі, не допитано в судовому засіданні свідків.
Також в справі відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я.
Наведені обставини, на думку ОСОБА_1 , свідчать про те, що розглядаючи справу суд відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду.

21 грудня 2020 року на адресу Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 відповідно до якої просив розгляд справи здійснити без його участі. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, своєчасно сповіщені про місце і час розгляду справи. 
Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина ОСОБА_1 , підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме: 
Протоколом про адміністративне правопорушення від 14 вересня 2020 року серія ДРП 18 №242528, відповідно до якого 14 вересня 2020 року о 19 годині 10 хвилин по вули. Центральна, с. Очеретувате, Семенівського району, Полтавської області, гр. ОСОБА_1 керував скутером «Yamaha» модель «Djog» без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №208102 та БАБ №208103. Відповідно з яких вбачаються підстави зупинення гр. ОСОБА_1 , а саме керування не зареєстрованим в органах Національної поліції України механічним транспортним засобом та керування механічним транспортним засобом без мотошолому, а також без посвідчення водія відповідної категорії. Внаслідок, вказаного до гр. ОСОБА_1 застосовано відповідні адміністративні стягнення у вигляді штрафу.
Поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідного до яких вбачається, що 14 вересня 2020 року близько 19 год 30 хв в с. Очеретувате їх було запрошено в якості свідків під час складання адміністративного матеріалу за ст. 130 КУпАП, щодо гр. ОСОБА_1 , який в їх присутності повідомив про відмову від запропонованого йому огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці системою «Alkotest Drager» та в медичному закладі.
Поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що скутером «Yamaha» модель «Djog» без номерних знаків в с. Очеретувате, по вул. Центральній дійсно керував він та був запинений працівниками поліції. В ході спілкування з працівниками поліції, в останніх виникла підозра, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи в найближчому медичному закладі, в присутності двох свідків відмовився. Крім того, в своїх поясненнях зазначив, що алкоголь вживав напередодні. 
Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення, однак жодним матеріальних чи процесуальних порушень не встановлено.
Тому, твердження апелянта стосовно не дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейського в суді першої інстанції, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують висновки суду про винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки наявних матеріалів достатньо для встановлення всіх обставин справи.
Посилання ОСОБА_1 на порушення працівниками поліції п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме не надання йому відповідного направлення для проходження огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я, в результаті чого він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння, є безпідставним, оскільки доказами по справі доведено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому у працівників поліції не було підстав для оформлення письмового направлення водія на огляд.
Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки відповідають встановленим фактичним обставинам справи.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2020 року, про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                        Н.М. Харлан