Ухвала                                                 
 
17 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 265/6586/19
провадження № 61-15590св20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Жданової В. С., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,     Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
відповідач - Маріупольська міська рада,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1  про направлення за встановленою юрисдикцією справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, який уточнили в процесі розгляду справи, у якому просили визнати незаконним та скасувати рішення Маріупольської міської ради                      від 25 червня 2018 року № 7/32-2901; визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2013 року № б/н, зареєстровану юридичним департаментом Маріупольської міської ради 07 лютого 2018 року за № 24784701, згідно з якою Маріупольська міська рада надає громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в оренду земельну ділянку площею           0,0040 га, кадастровий номер 1412336900:01:009:0009, для обслуговування будівель торгівлі (функціонування торговельного павільйону) на АДРЕСА_1 на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки від 20 травня 2013 року № б/н, зареєстрованим юридичним департаментом Маріупольської міської ради               від 07 лютого 2018 року за № 24784701.
 
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області рішенням                    від 27 квітня 2020 року позов задовольнив. Визнав незаконним та скасував рішення Маріупольської міської ради від 25 червня 2018 року № 7/32-2901. Визнав укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 20 травня  2013 року № б/н, зареєстровану юридичним департаментом Маріупольської міської ради 07 лютого 2018 року за № 24784701, згідно з яким Маріупольська міська рада надає громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в оренду земельну ділянку площею 0,0040 га, кадастровий номер 1412336900:01:009:0009, для обслуговування будівель торгівлі (функціонування торговельного павільйону) на АДРЕСА_1 на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки від 20 травня 2013 року № б/н.
 
Донецький апеляційний суд постановою від 09 вересня 2020 року рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області                    від 27 квітня 2020 року залишив без змін. 
 
Верховний Суд постановою від 17 лютого 2021 року касаційну скаргу Маріупольської міської ради задовольнив частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області                  від 27 квітня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 09 вересня 2020 року скасував. Провадження у справі закрив. Повідомив позивачів про те, що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції господарського суду.
 
У частині четвертій статті 414 ЦПК України встановлено, що в разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
 
У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією, у якій вона просить направити справу до Господарського суду Донецької області.
 
Відповідно до частини першої статті 24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
 
Згідно з частиною третьою статті 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.
 
Ураховуючи, що в цій справі спір виник з приводу права користування земельною ділянкою (нерухомим майном), то в цьому випадку належний суд визначається        з урахуванням правил виключної підсудності.
 
За умовами договору оренди  ОСОБА_1  була надана в користування земельна ділянка на АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи.
 
З огляду на зазначене Верховний Суд вважає, що справу слід направити до Господарського суду Донецької області, юрисдикція якого поширюється на Донецьку область, за місцезнаходженням земельної ділянки, з приводу користування якою виник спір.
 
Керуючись статтями 260, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1  про направлення справи за встановленою юрисдикцією задовольнити.
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки передати до Господарського суду Донецької області для продовження розгляду.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	В. С. Жданова  	
 	А. Ю. Зайцев   	
 	Є. В. Коротенко   В. М. Коротун