КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
5 лютого 2021 року                                                                                                                               м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                  Васильєва М.А., 
за участю:
захисника                                                                                                       Мельника Ф.В.      
особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності,                                              ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Мельника Федора Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 4 березня 2020 року, якою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 21 грудня 2018 року о 12.20 год. в м. Києві по вул. Нечуя-Левицького 2/10, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки на слизькій ділянці дороги, не вибрав безпечної швидкості руху, не вибрав безпечний боковий інтервал та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Elantra» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортний засіб «Hyundai Elantra» державний номерний знак НОМЕР_2 від удару відкинуло в припаркований транспортний засіб «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого всі автомобілі отримали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив                         2.3 (б),12.1, 13.3 ПДР України.
Суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на те, що правопорушення було вчинене 21 грудня 2018 року, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2018 року, а на момент розгляду справи в суді строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув.
 
Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Мельник Ф.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що суд не звернув уваги на ряд обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Так апелянт зазначає про те, що ОСОБА_1 був уважний та стежив за дорожньою обстановкою, бачив та оцінював дорожню обстановку, рухався у своїй смузі, оскільки зіткнення ні з ким не допускав та безпечно керував автомобілем, тобто п. 2.3 б ПДР України не порушував.
Що стосується порушення ОСОБА_1 п. 13.3 ПДР України, апелянт вказує, що згідно середньо статистичних даних, при виборі бокового інтервалу при зустрічному русі він повинен становити від 1-2 метри, при швидкості від 10 км/год. Факт безпечного вибраного                  ОСОБА_1 інтервалу повністю підтверджується схемою ДТП, фотознімками з місця події, а пояснення водія автомобіля «Hyundai Elantra» державний номерний знак НОМЕР_2 не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про виконання ОСОБА_1 обгону, випередження, об`їзду перешкоди тощо.
Апелянт акцентує увагу на тому, що відповідно до встановлених додаткових розмірів було встановлено, що правий боковий інтервал автомобіля «ВАЗ 21063» в момент зіткнення становив 20 см до задніх коліс, а передня частина автомобіля була вже у повороті.
Щодо порушення п. 12.1 ПДР України, то апелянт наголошує на тому, що, враховуючи стан дорожнього покриття, ожеледицю, ОСОБА_1 на власному автомобілі рухався зі швидкістю приблизно 10 км/год, швидкість не перевищував, що також підтверджуються поясненнями та схемою ДТП.
Захисник зазначає, що зафіксоване на схемі дорожньо-транспортної пригоди розташування автомобіля «Hyundai Elantra» свідчить про те, що водій вище вказаного транспортного засобу при здійсненні проїзду повороту дороги виїхав на зустрічну смугу руху, оскільки рухатись максимально праворуч йому заважав інший припаркований автомобіль. У зв`язку з цим водій «Hyundai Elantra» змістився ліворуч на ширину припаркованого автомобіля «Chevrolet Aveo». Ширина автомобіля «Chevrolet Aveo» 1710 мм, ширина автомобіля «Hyundai Elantra»  1775 мм плюс мінімальний безпечний боковий інтервал між цими автомобілями 500 мм. Отже, мінімальний лівий боковий інтервал автомобіля складає 1775 мм + 1710 мм + 500 мм = 3986 мм (3 м 98 см). При загальній ширині проїжджої частини в 6 м 50 см смуга руху для автомобіля «Chevrolet Aveo» складає 3 м 25 см.
Крім того, захист акцентує увагу на тому, що автомобіль «ВАЗ» під керування                  ОСОБА_1 розташовувався з боковим інтервалом 200 мм, ширина автомобіля «ВАЗ» складає 1611 мм, 1611+200 мм=1811 мм (1 м 80 см). Отже лівий боковий інтервал автомобіля «ВАЗ» складає 1 м 80 см при смузі його руху в 3 м 25 см. На переконання захисника, можна стверджувати, що саме автомобіль водій «Hyundai Elantra» виїхав на зустрічну смугу руху та не дотримався безпечного інтервалу.
Апелянт переконаний, що одноосібним винуватцем ДТП є водій автомобіля «Hyundai Elantra», який під час руху не виконав вимоги п. 1.4, 1.10, 12.1, 13.3 ПДР України, які призвели до зіткнення зазначених транспортних засобів, та з точки зору ПДР України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.
 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зважаючи на обмеження оплат послуг з пересилання письмової кореспонденції суду через відділення поштового зв`язку, відсутністю номерів телефонів та електронних адрес,  повідомлялись про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку на офіційному сайті Київського апеляційного суду (ас. 61-62, 64-65, 69-70). 
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.
 
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
 
Між тим, при розгляді даної справи суд першої інстанції цих вимог закону дотримався не в повному обсязі.
 
Так з матеріалів справи встановлено, що 21 грудня 2018 року о 12.20 год. в м. Києві по вул. Нечуя-Левицького 2/10, сталося зіткнення між транспортним засобом «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та  транспортним засобом «Hyundai Elantra» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який від удару відкинуло в припаркований транспортний засіб «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого всі автомобілі отримали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.
 
З первинних пояснень ОСОБА_1 , наданих одразу після ДТП, вбачається, що він рухався за кермом автомобіля «ВАЗ» по вул. Неячуя Левицького в напрямку Кооперативу Б зі швидкість 5-10 км/год., так як виїжджав на дорогу по вул. Неяуя Левицького, відчув легкий занос автомобіля. На повороті біля будинку по вул. Нечуя Левицького 2/10 по зустрічній смузі рухався автомобіль «Хюндай» державний номер НОМЕР_2 . Він ( ОСОБА_1 ) розпочав застосовувати заходи для зупинки його транспортного засобу, щоб уникнути зіткнення, але це не допомогло так як на дорожньому покритті був ожеледиця, без нанесення піску чи солі. Водій транспортного засобу «Хюндай» намагався запобігти зіткнення, але йому заважала перешкода у вигляді автомобіля «Шевроле Авео» державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований на повороті. З огляду на вищевказані чинники: ожеледиця на дорожньому покритті,  припаркований автомобіль «Шевроле Авео» державний номерний знак НОМЕР_3 , який стояв на повороті проїжджої частини, не вважає себе винуватим у даній ДТП (ас. 5).
 
З первинних пояснень ОСОБА_2 вбачається, що останній 21 грудня 2018 року керував автомобілем «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_2 ,  повертаючи на                     вул. Нечуя Левицького, в його ( ОСОБА_2 ) автомобіль в`їхав автомобіль марки «ВАЗ 2106» державний номер НОМЕР_4 . При зіткнення автомобілів його ( ОСОБА_2 ) автомобіль відкинуло на припаркований автомобіль «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_3 (ас. 5).
 
З пояснювальної записки ОСОБА_3 вбачається, що остання проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Автомобіль був припаркований по вул. Н. Левицького, 21 грудня 2018 року. Прийшовши до автомобілю о 14 год. 45 хв. виявила механічні пошкодження внаслідок ДТП транспортних засобів з номерними знаками НОМЕР_2 , НОМЕР_5 (ас. 3).
 
Відповідно до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21 грудня 2018 року о 16.05 год. в м. Києві по вул. Нечуя-Левицького, 2/10, за участю ОСОБА_1 та                ОСОБА_2 ,  на проїзній частині ділянки дороги ожеледиця, дуже слизька поверхня проїзної частини (ас. 6).
 
Згідно зі схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 грудня 2018 року,  на ній зафіксоване остаточне  розташування транспортних засобів після ДТП. Ширина проїжджої частини становить 6,5 метрів. Відстань від переднього правого колеса транспортного засобу «ВАЗ 2106» до електроопори - 3,2 метри, відстань від заднього правого колеса до електроопори - 4,0 метри. Відстань від заднього лівого колеса транспортного засобу «Хюндай» до електроопори становить 16 метрів, відстань від переднього лівого колеса до електроопори - 17,6 метрів. Зазначено місце зіткнення автомобілів «ВАЗ» та «Хюндай» та «Хюндай» з «Шевроле» (ас. 2).
На звороті схеми пригоди зазначено пошкодження транспортних засобів:
- у транспортного засобу «Хюндай» пошкоджено ЛФП та деформація заднього правого крила, ЛФП задній бампер, ЛФП та деформація обох дверей з лівого боку, ЛФП та деформація лівого заднього крила;
- у транспортного засобу «Шевроле» пошкоджено ЛФП та деформація з тріщиною переднього бамперу, тріщина в лівій передній фарі, деформація переднього лівого крила, пошкоджено протитуманні фари в передньому бампері;
- у транспортному засобі «ВАЗ 21063.10» пошкоджено ЛФП та деформація переднього лівого крила, розбита решітка лівого блоку фар, деформація переднього бамперу (ас. 2 зворот).
 
Відповідно до уточнень схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце                21 грудня 2018 року вбачається розташування транспортних засобів після настання пригоди. Ширина проїжджої частини становить 6,5 метрів. Відстань від електроопори до проїзної частини дороги становить 3,8 м, ширина проїзної частини, по який рухався автомобіль «Хюндай» 6 м.  (ас. 24).
 
За результатами перевірки обставин ДТП працівниками поліції відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення. 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 210713 від                    21 грудня 2018 року, складеного щодо ОСОБА_1 , водій транспортного засобу «ВАЗ 21063.10» ОСОБА_1 21 грудня 2018 року о 12.20 год. в м. Києві по вул. Нечуя-Левицького 2/10, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки на слизькій ділянці дороги, не вибрав безпечної швидкості руху, не вибрав безпечний боковий інтервал та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Elantra» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортний засіб «Hyundai Elantra» державний номерний знак НОМЕР_2 від удару відкинуло в припаркований транспортний засіб «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого всі автомобілі отримали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив 2.3 (б),12.1, 13.3 ПДР України (ас. 1).
 
Відповідно до оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, виходячи із змісту якого вбачається порушення ПДР України водієм        ОСОБА_1 , доповненою схемою та фотографіями з місця ДТП, з яких вбачається наявність достатньої відстані між автомобілем «ВАЗ» та краєм проїжджої частини, яка є достатньою для зміщення автомобіля правіше з метою уникнення зіткнення, поясненнями учасників пригоди, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, в якій зазначено стан проїжджої частини ділянки дороги, на якій сталася ДТП - ожеледиця, дуже слизька поверхня  (ас. 39-41).
 
Однак суд апеляційної інстанції вважає такий висновок помилковим, виходячи з такого. 
 
Відповідно до положень п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
 
Положеннями п. 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
 
Згідно з пунктом 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Загальними положеннями ПДР України передбачено, що безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
 
Під час апеляційного розгляду захисник Мельник Ф.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, пояснив, що з оскаржуваною постановою суду неможливо погодитись, оскільки суд не в повній мірі врахував фактичні обставини справи. Транспортний засіб «ВАЗ» під керуванням ОСОБА_1 рухався максимально до правого краю проїжджої частини. Водій транспортного засобу «Хюндай», коли входив в поворот, не впорався з керуванням, а також водію транспортного засобу «Хюндай» заважав здійснити маневр повороту припаркований праворуч  від нього транспортний засіб. Місце зіткнення транспортних засобів знаходиться там, де зупинився автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Маневр обгону ОСОБА_1 не вчиняв, адже на його ( ОСОБА_1 ) смузі руху перешкоди не було. Смугу, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 ,  була вільна. З фотознімків вбачається, що колеса автомобіля під керуванням ОСОБА_1 вивернуті праворуч, тобто, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 намагався здійснити поворот праворуч. ОСОБА_1 своїми діями не порушував п. 13.3 ПДР України. Транспортний засіб «Хюндай» виїхав у зустрічну смугу руху, в той час, як транспортний засіб «ВАЗ» перебував у своїй смузі руху. Окрім того, суд у постанові зазначив, що ОСОБА_1 визнав те, що його автомобіль занесло, що і призвело до ДТП. Вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки у всіх своїх поясненнях  ОСОБА_1 вказував про те, що він рухався у своїй смузі і після зіткнення автомобіль під його керуванням залишився у своїй смузі. 
 
ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та позицію свого захисника, суду апеляційної інстанції пояснив, що він не порушував ПДР України. Керуючи транспортним засобом «ВАЗ», враховував дорожні умови, стан дорожнього покриття, швидкість руху його транспортного засобу була мінімальною близько 5-10 км/год., транспортний засіб під його керуванням рухався у своїй смузі якомога ближче до правого краю проїжджої частини. Також він застосовував гальмування двигуном, адже через ожеледицю автомобіль стає неконтрольованим. Внаслідок того, що водій транспортного засобу «Хюндай» втратив керування, то останній зіткнувся з припаркованим транспортним засобом «Шевроле». Пояснення, які суд першої інстанції висвітлив у своїй постанові, не відповідають наданим, оскільки  під час розгляду справи в місцевому суді надавав заперечення на протокол, в яких зазначав з приводу суті фактичних обставин справи та виклав свою позицію, звичайно, вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,  не визнав, але суд, з незрозумілих для нього причин, зазначив у своїй постанові протилежне.
 
З  наявних у справі даних, у тому числі фотознімків, вбачається, що транспортний засіб «ВАЗ», при ширині проїзної частини 6, 5 м, знаходиться в межах своєї смуги руху,  ліве заднє колесо на відстані від бордюрного каменя - 20 см, праве переднє колесо неможливо встановити, на якій відстані  знаходиться від бордюрного каменя, оскільки відповідно до схеми ДТП праве переднє колесо знаходиться на відстані 3.2 м до електроопори, а від електроопори до краю проїзної частини - 3.8 м. При цьому згідно з фотознімками, автомобіль «ВАЗ» тільки розпочав маневр повороту.
Автомобіль «Шевроле» припаркований на відстані 1, 6 м від краю проїзної частини позаду автомобіля,  та, як зазначено на схемі ДТП,  ліве переднє колесо на відстані 17, 2 м від електроопори, заднє ліве колесо на відстані 18,2 м від електроопори, що не відповідає дійсності, оскільки відстань від електроопори до краю проїзної частини становить 3,8 м і ширина дороги, по якій рухався автомобіль ВАЗ та на якій стояв автомобіль Шевроле - 6.5 м.  Про з фотознімків встановлено, що автомобіль Шевроле частково перекриває рух автомобілю Хюндай. Будь-яких перешкод на шляху автомобіля ВАЗ не встановлено (ас. 36-38, 71-75). 
 
Відповідно до п. 13.4 ПДР України якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу. На ділянках доріг, позначених знаками 1.6 «Крутий підйом» і 1.7 «Крутий спуск», за наявності перешкоди дати дорогу повинен водій транспортного засобу, що рухається на спуск.
 
З матеріалів справи встановлено, що на шляху руху автомобіля ВАЗ відсутні були будь-які перешкоди, габарити транспортного засобу, яким він керував, його транспортний засіб рухався у своїй смузі руху та не заважав зустрічному руху, будь-яких дорожніх знаків дана дорожня ділянка не містить. 
 
 Окрім того,  схемою ДТП, фотознімками з місця події підтверджується факт обрання  ОСОБА_1  безпечного інтервалу.
 
Також  матеріали справи не містять будь-яких доказів на порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України.
 
Відповідно до  положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка  притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
 
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
 
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
 
З аналізу сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи, встановлена відсутність порушень з боку ОСОБА_1 вимог п. 13.3, 12.1 ПДР України, а, відтак, вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, не доведена. 
 
Твердження апеляційної скарги про те, що одноосібним винуватцем ДТП є водій автомобіля «Hyundai Elantra», який під час руху не виконав вимоги п. 1.4, 1.10, 12.1, 13.3 ПДР України, які призвели до зіткнення зазначених транспортних засобів, та з точки зору ПДР України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками, то апеляційний суд зазначає, що відносно  водія вказаного транспортного засобу протокол про адміністративне правопорушення не складався,  а відтак суд позбавлений можливості надати будь-які оцінку інших учасників ДТП. 
 
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що поза межами уваги працівників поліції залишились обставини незадовільних дорожніх умов, а саме  неналежного утримання стану вулично-дорожньої мережі, що, відповідно до матеріалів справи, стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди. 
 
З урахуванням обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, зазначених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду, а відтак, постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Апеляційну скаргу захисника Мельника Федора Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
 
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 4 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП  - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

                Суддя
Київського апеляційного суду                                                                                                      М.А. Васильєва