ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/135/20  Номер провадження 22-ц/814/484/21	Головуючий у 1-й інстанції Дем`янченко С. М.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю., при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2020 року (прийняту суддею Дем?янченко С.М. , відомості щодо дати складення повного тексту ухвали суду відсутні) у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» про відшкодування шкоди,- 
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» про відшкодування шкоди.
01.12.2020 року від позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про призначення по справі судово-психологічної експертизи. У судовому засіданні позивач підтримав заявлене клопотання, та на вирішення експертам просив поставити наступні питання:
- Чи була ситуація, що пов?язана з протиправним відключенням відповідачем домогосподарства ОСОБА_2 від газопостачання 12.11.2018 року, а також подальше відновлення його порушеного права в судовому порядку протягом тривалого часу психотравмуючою для ОСОБА_2 . Яка інтенсивність та тривалість психотравмуючого впливу зазначеної ситуації?
- Якщо дана ситуація була психотравмуючою, то чи нанесено ОСОБА_2 внаслідок зазначеного моральна шкода, з психологічної точки зору?
- Якщо так, то який можливий розмір відшкодування нанесеної ОСОБА_2 моральної шкоди з психологічної точки зору?
Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2020 року призначено у даній справі судово - психологічну експертизу, проведення якої доручено фахівцю в галузі експертизи з оцінки моральної шкоди в справах про захист іміджу та ділової репутації юридичних осіб та захист честі і гідності фізичних осіб, експертом з питань компенсації моральної шкоди для фізичних та юридичних осіб ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).
Для вирішення експерту поставлені наступні питання:
- Чи була ситуація, що пов`язана з протиправним відключенням відповідачем домогосподарства ОСОБА_2 від газопостачання 12.11.2018 року, а також подальше відновлення його порушеного права в судовому порядку протягом тривалого часу психотравмуючою для ОСОБА_2 . Яка інтенсивність та тривалість психотравмуючого впливу зазначеної ситуації?
- Якщо дана ситуація була психотравмуючою, то чи нанесено ОСОБА_2 внаслідок зазначеного моральна шкода, з психологічної точки зору?
- Якщо так, то який можливий розмір відшкодування нанесеної ОСОБА_2 моральної шкоди з психологічної точки зору?
Для проведення експертизи експерту надано матеріали цивільної справи №526/135/20.
Про необхідність надання додаткових документів експерту повідомити суд.
Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України.
Витрати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 .
На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

З вказаною ухвалою суду не погодилося приватне акціонерне товариство «Гадячгаз» та подав на неї апеляційну скаргу, в якій прохав ухвалуЗіньківського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої іннстанції. Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема вказує, що в оскаржуваній ухвалі суду не міститься жодної згадки щодо думки, заперечень і клопотань відповідача відносно клопотання позивача про призначення судової психологічної експертизи. Вважає, що позивач мав право подати вказане клопотання лише під час подання позовної заяви. Тобто, клопотання позивача подано з порушенням строку визначеного ч.2 ст.126 ЦПК України, а тому суд мав залишити його без розгляду. Посилається на те, що підстави для призначення експертизи відсутні, оскільки саме ж по собі заперечення відповідача щодо наявності факту спричинення позивачу моральних страждань не є належним та достатнім обґрунтуванням необхідності спеціальних знань в галузі психології, а отже, і наявності підстав для призначення судової психологічної експертизи. Також вказує, що ОСОБА_3 не може проводити судову експертизу, оскільки він відсутній в Державному реєстрі атестованих судових експертів, що свідчить про те, що останній не є судовим експертом та ним не отримувалося свідоцтво про присвоєння кваліфікації з будь-якої експертної спеціальності у тому числі психології, також відсутні сертифікати, що підтверджують володіння спеціальними знаннями експерта у галузі психології. Більш того, позивачем не надано жодних доказів, що ОСОБА_3 взагалі є фахівцем в галузі експертизи з оцінки моральної шкоди та експертом з питань компенсації моральної шкоди. Таким чином, попередження фахівця про кримінальну відповідальність передбачену ст.385 КК України, що міститься в резолютивній частині оскаржуваної ухвали є неправомірним.
Від представника позивача ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній спростовуючи доводи, які викладені в апеляційній скарзі та підтримуючи ухвалу суду першої інстанції прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін та інших осіб по справі. На моменту розгляду справи був присутній представник апелянта, інші сторони по справі будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно п.п. 1.4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що предметом розгляду вказаної справи є відшкодування шкоди завданої позивачу ОСОБА_2 відповідачем ПАТ «Гадячгаз», що полягає у припиненні газопостачання до його домоволодіння. 
Задовольняючи клопотання ОСОБА_2 про призначення у справі судово-психологічної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач заперечує факт спричинення позивачу моральних страждань, тому суд прийшов до висновку, що заявлене клопотання про призначення судово - психологічної експертизи відповідає вимогам і ґрунтується на підставах, передбачених частиною першою статті 103 ЦПК України, оскільки викладені в ньому обставини потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Проте, повністю з такими висновками суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об?єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Згідно із вимогами статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з?ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.
Виходячи з наведеного, враховуючи, що предметом доказування у даній справи є факт завдання моральної шкоди та її розміру, суд першої інстанції в цілому дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання позивача про призначення у справі судово-психологічної експертизи.
В тойже час судом першої інстанції, не дивлячись на обгрунтованні заперечення відповідача щодо особи, яка має проводити експертизу, дане питання розглянуто не повно та не всебічно. Не пересвідчившись у компетентності особи, яка має проводити експертизу, місцевий суд погодився з доводами клопотання позивача, не навівши своїх мотивів та мотивів на відхилення доводів відповідача, визначив експерта за відсутності даних, які б підтверджували право останнього проводити судові експертизи та можливість попередження останнього про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов?язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України). В той же час, на суд, покладено обовязок роз`яснювати у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій та сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. 
За таких обставин, суд першої інстанції до виконання вказаних обовязків, віднісся поверхово. На поверховість та формальність розгляду заяви позивача також вказує зміст оскаржуваної ухвали, який не відповідає вимогам ст. ст. 118, 259-260 ЦПК України. 
Відповідно доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими та підлягають врахуванні при перегляді ухвали суду першої інстанції.
При повторому розгляді вказаної заяви суду першої інстанції необхідно повторно вирішити дане питання в порядку передбаченому законом, з детальним та всебічним розглядом питання щодо особи, якій необхідно призначити експертизу.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2020 року та направлення справи до суду першої для проведення нового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384  ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» -  задовольнити частково.
Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2020 року - скасувати.
Матеріали справи повернути до суду першої інстанції для проведення нового розгляду клопотання ОСОБА_2 про призначення експертизи.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду виготовлено 04 березня 2021 року.

Головуючий: _____________ Г.Л. Карпушин

Судді: ______________ С.А. Гальонкін _____________ О.Ю. Кузнєцова