ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 р. 	Справа № 440/5189/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава,  по справі № 440/5189/20
за позовом              ОСОБА_1  
до             Міністерства соціальної політики України                     
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства соціальної політики України (далі- відповідач), в якому просив суд: 
- визнати неправомірними дії Міністерства соціальної політики України по наданню відповіді листом вих. 2429/0/5-20/29 від 30.07.2020 року не по суті скарги позивача від 08 липня 2020 року та пересилання скарги для вирішення належним органом - Міністерством фінансів України;
- зобов`яти Міністерство соціальної політики України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 08 липня 2020 року та надати ОСОБА_1 повні достовірні та вичерпні відповіді на його питання викладені в зверненні від  08 липня 2020 року.
- зобов`язати Міністерство соціальної політики України подати до суду звіт про виконання рішення суду в тримісячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо нерозгляду звернення ОСОБА_1 від 08.07.2020 реєстраційний номер С-2781/2/4-20 особисто Міністром соціальної політики України.
Зобов`язано Міністерство соціальної політики України розглянути звернення ОСОБА_1 від 08.07.2020 реєстраційний номер С-2781/2/4-20 і надати відповідь на це звернення за підписом Міністра соціальної політики України
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Позивач, не погодившись із рішенням суду щодо відмови в розподілі судових витрат, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року по справі № 440/5189/20, та стягнути з Міністерства соціальної політики України судовий збір.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на момент подачі позову позивач був звільненим від сплати судового збору та все ж вказує на необхідність розподілу судових витрат. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія  суддів,  заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали  справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору та не поніс витрат в зв`язку з поданням адміністративного позову. 
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положеннями ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені у Законі України «Про судовий збір».
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» встановлені перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, та коло осіб, звільнених від його сплати.
Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Таким чином, позивач як особа з інвалідністю II групи звільняється від сплати судового збору.
Також в матеріалах справи відсутні докази сплати судового збору, на підставі яких можна було б встановити понесені позивачем витрати.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то в даному випадку підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року по справі №440/5189/20 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 по справі № 440/5189/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва