ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року	Львів	Справа № 140/3751/19 пров. № А/857/14936/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
з участю секретаря                                    Юник А.А.,
представника позивача                                     Дягеля В.М.,
представника відповідача                          Готько В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року  у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-                                                                                                                                                                     

суддя в 1-й інстанції – Денисюк Р.С.,
час ухвалення рішення – 03.07.2020 року, 12:48 год., 
місце ухвалення рішення – м.Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – 13.07.2020 року,

                                                        в с т а н о в и в :

ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області   про  визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 02.07.2019 № 0012541302, № 0012571302, № 0012581302, № 0012611302, № 0012631302.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підставою для складання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були матеріали документальної позапланової виїзної перевірки CПД ОСОБА_1 . Перевіркою встановлено, що фактично в періоді, що перевірявся ФOП ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність за KBEД 49.41 - Вантажний автомобільний транспорт, застосовуючи загальну систему оподаткування, обліку і звітності. З врахуванням, наданих підприємцем додаткових документів, перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, відображених у Додатках Ф-2 до податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2017-2018 роки, встановлено, що позивачем завищено валові витрати на загальну суму 4418928,68 гривень. Зокрема, завищено витрати внаслідок включення до складу валових витрат, витрат на утримання основних засобів подвійного призначення, також включено витрати не пов`язанні з веденням господарської діяльності ( здійснення міжнародних перевезень, хоча в обліку вони не відображені та кошти не отримано). ОСОБА_1 при здійсненні міжнародних перевезень за 2017-2018 роки виплачувались відрядні найманим працівникам, списувалось пальне, що не використовувалося в господарській діяльності. Також підприємцем невірно визначено за вказані роки суми витрат на оплату праці, податки та збори. Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за 2017-2018 роки, що підлягає сплаті до бюджету встановлено його заниження на загальну суму 795407,11 гривень. Оскільки, позивачем у вищевказаний період сформовано податковий кредит з придбання пального, яке не використовувалося в господарській діяльності платника та належать до операцій, що не є об`єктом оподаткування на суму ПДВ 23191 грн., то відповідно занижено суму податкових зобов`язань з цього податку. Вважають, що висновки викладені в акті позапланової перевірки та на підставі яких винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення повністю узгоджуються із нормами відповідних статей ПК України та є правомірними. Щодо посилань позивача на порушення допущені при призначенні та проведенні планової перевірки зазначають, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені не на підставі акту планової перевірки, а на підставі проведеної позапланової документальної перевірки
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи,  перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до наказу від 27.02.2019 №793, виданого відповідно до плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік, направлення від 11.03.2019 № 790 ГУ ДФС у Волинській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018. 
В акті перевірки зазначено, що про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 проінформовано письмовим повідомленням від 28.02.2019 № 257, а копію наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки вручено підприємцю засобами поштового зв`язку 04.03.2019. 
За результатами вказаної перевірки складено акт від 08.04.2019 №7586/03-20-13-02/ НОМЕР_1 (а.с. 34-73, т.1), яким встановлено такі порушення:
п.177.2, пп.177.4.1, пп.177.4.2, пп.177.4.3, пп.177.4.4, пп.177.4.5, пп.177.4.6 п. 177.4 ст.177 ПK України, чим занижено податок з доходів фізичних осіб (далі - ПДФО) на загальну суму 1 300 672, 32 грн., в т.ч. за 2017р. на суму 571 276, 02 грн. та за 2018р. на суму 729 396, 30 грн.;
пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX ПK України, внаслідок чого занижено військовий збір на загальну суму 108 389, 37 грн., в т.ч. за 2017р. в сумі 47606, 34 грн. та за 2018р. на суму 60 783, 03 грн.; 
п.1 ч.1 ст. 7, п.1 ч. 2 ст. 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування” від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), внаслідок чого занижено єдиний внесок із сум винагород за виконані роботи (надані послуги) за цивільно-правовими договорами за травень 2018р. в сумі 819, 06 грн.;
п.189.1 ст.189, пп. “г” п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199, п. 201 ст. 200, п. 202 ст. 200, пп. “в” п. 200.4 ст. 200 ПK України та вимог Наказу Міністерства фінансів України (далі - Мінфін) від 28.01.2016р. № 2 “Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість” у редакції Наказу Мінфіну від 23.02.2017р. № 276 (далі - Порядок 276), внаслідок чого занижено ПДВ, яке сплачується до державного бюджету за травень 2018р. на 27 115 грн. та завищено суму від`ємного значення за грудень 2018р., що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 115 грн.;
пп.пп. 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5. п.168.1 ст.168, пп. “a” п.176.2. ст.176 ПK України, внаслідок чого занижено ПДФO при нарахуванні доходу фізичним особам в сумі 43 155, 00 грн., а саме: за 2017р. - 18783, 00 грн. та за 2018р. - 23 372, 00 грн.; 
пп.пп. 1.2, 1.4 п.16 підрозділу 10 розділу ХХ, п.162.1 ст.162, пп.163.1.2 п.163.1 ст.163, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, ст.171 тa пп. “a” п.176.2 ст.176 ПK України, внаслідок чого не утримано на не сплачено до бюджету 3 596, 25 грн. військового збору, a caмe: зa 2017р. - 1 565,25 грн. та за 2017р. (див. абз.12 стор. 39 Розділу VI Акту перевірки) - 2 031 грн.;
пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, ст. 46, п. 51.1 ст. 51, пп. “б” п.176.2 ст.176 ПK України та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) нa користь плaтникiв податку і сум, утриманого з них податку”, затвердженого наказом Мінфіну від 13.01.2015р. № 4 (далі - Порядок № 4), a саме: не відображення інформації про нарахування тa виплату доходів у вигляді плaти за оренду транспортних засобів, a також сум утриманого з них податку за період з 01.01.2017р. no 31.12.2018р.;
п. 22.1 ст. 22, п. 63.3 ст. 63, п.117.1 ст.117 ПK України та п. 8.4 розділу VIII Порядку обліку плaтникiв пoдaткiв і зборів, затвердженого наказом Мінфіну від 09.12.2011 p. №1588 в peдaкцiї нaкaзy Мінфіну від 22.04.2014p. № 462 (далі - Порядок № 462), a caмe: не подання повідомлення зa формою № 20-ОПП щодо наявності у підприємця об`єктів нерухомого майна; ст. 24 KЗпП та ПKMУ № 413 від 17.06.2015р., a саме: допущення до роботи без офіційного працевлаштування. 
ОСОБА_1 були подані письмові заперечення на акт перевірки, за наслідками розгляду яких було прийнято рішення про проведення позапланової виїзної перевірки, що становлять предмет заперечення.
За результатами її проведення було складено акт № 13175/03-20-13-02/ НОМЕР_1 від 24.06.2019.
Актом перевірки зафіксовано такі порушення:
п.177.2, пп.177.4.1, пп.177.4.2, пп.177.4.3, пп.177.4.4, пп.177.4.5, пп.177.4.6 п. 177.4 ст. 177 ПK України, a саме: занижено податок з доходів фізичних осіб (далі - ПДФО) на загальну суму 795 407, 16 грн., в т.ч. за 2017р. на суму 398 164, 39 грн. та за 2018р. нa суму 397 242, 77 грн.; 
пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункту 16 підрозділу 10 розділу XX ПK України, внаслідок чого занижено військовий збір на загальну суму 66 283, 94 грн., в т.ч. за 2017р. в сумі 33 180,37 грн. та за 2018р. на суму 33 103, 57 грн.;
п.189.1 ст.189, пп. “г” п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199, п. 201 ст. 200, п. 202 ст. 200, пп. “в” п. 200.4 ст. 200 ПK України та вимог Наказу Міністерства фінансів України (далі - Мінфін) від 28.01.2016р. № 2 “Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість” у редакції Наказу Мінфіну від 23.02.2017р. № 276 (далі - Порядок 276), внаслідок чого занижено ПДВ, яке сплачується до державного бюджету за травень 2018р. на 27 115 грн. та завищено суму від`ємного значення за грудень 2018р., щo зараховується дo складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 115 грн.;
пп.пп. 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5. п.168.1 ст.168, пп. “а” п.176.2. ст.176 ПK України, внаслідок чого занижено ПДФO при нарахуванні доходу фізичним особам в сумі 43 155, 00 грн., а саме: за 2017р. - 18 783, 00 грн. та за 2018р. - 23 372, 00 грн.; 
пп.пп. 1.2, 1.4 п.16І підрозділу 10 розділу ХХ, п.162.1 ст.162, пп.163.1.2 п.163.1 ст.163, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, ст.171 та пп. “a” п.176.2 ст.176 ПK України, внаслідок чого не утримано на не сплачено дo бюджету 3 596,25 грн. військового збору, a саме: за 2017р. - 1 565, 25 грн. та за 2017р. - 2 031, 00 грн.;
пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, ст. 46, п. 51.1 ст. 51, пп. “б” п.176.2 ст.176 ПK України та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум, утриманого з них податку”, затвердженого наказом Мінфіну від 13.01.2015р. № 4 (далі - Порядок № 4), a caмe: не відображення інформації про нарахування та виплату доходів у вигляді плати за оренду транспортних засобів, a також сум утриманого з них податку за період з 01.01.2017р. no 31.12.2018р.; 
п. 22.1 ст. 22, п. 63.3 ст. 63, п.117.1 ст.117 ПK України та п. 8.4 розділу VIII Порядку обліку плaтникiв податків і зборів, затвердженого нaкaзoм Мінфіну від 09.12.2011 p. №1588 в peдaкцiї нaкaзy Мінфіну від 22.04.2014p. № 462 (далі - Порядок № 462), a caмe: не подання повідомлення за формою № 20-ОПП щодо наявності у підприємця об`єктів нерухомого майна;   
статтю 24 KЗпП та ПKMУ № 413 від 17.06.2015р., a caмe: допущення платником до роботи осіб без офіційного працевлаштування. 
На підставі акта позапланової перевірки, 06.02.2020 ГУ ДФС у Волинській області прийняті, зокрема, податкові повідомлення-рішення: 
№ 0012541302, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку нa доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на загальну суму 994258,95 грн., в тому числі: за податковим зобов`язанням – 795407,16 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 198851,79 грн.;
№ 0012571302 , яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 182854,93 грн., в тому числі: за податковим зобов`язанням – 66283,94 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 16570,99 грн.;
№ 0012581302 яким збільшено суму грошового зобов`язання по  ПДB на суму 33893,75 грн. в тому числі за податковим зобов`язанням 27115 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 6778,75 грн.; 
№ 0012611302, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 74398,50 грн. в тому числі за податковим зобов`язанням на суму  43155 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 31243,50;
№0012631302  яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі військового збору на суму 6199,88 гривень, в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 3596,25 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 2603,63 грн.;
He погоджуючись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивачем 16.08.2019 подано скаргу до ДПС України. Рішенням ДПC України від 17.10.2019 № 6027/6/99-00-08-05-04 “Про результати розгляду скарги”, скарга в частині оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДФC у Волинській області від 02.07.2019 № 0012541302, № 0012571302, № 0012581302, № 0012611302, № 0012631302 залишено без змін.
Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно із пунктом   75.1   статті   75 Податкового кодексу України   (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. 
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України   документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. 
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. 
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу. 
Відповідно до пунктів 77.1, 77.2, 77.4 статті 74 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. 
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. 
Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. 
Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 43 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.
Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Згідно з пунктами 77.6., 77.7 статті 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. 
Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
На виконання вимог ПК України, Міністерством фінансів України прийнято Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників, затверджений наказом № 524 від 02.06.2015 (далі – Порядок № 524).
Згідно з пунктом 1 Порядку № 524 визначено, що він розроблений з метою забезпечення єдиного підходу до формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі - план-графік).
Річний план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, складається відповідно до вимог статті 77 розділу II Податкового кодексу України (далі - Кодекс).
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.
Відповідно до п.2 Порядку № 524 встановлено, що формування (коригування) планів-графіків територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - територіальні органи ДФС) здійснюється у порядку, встановленому у розділах III - V цього Порядку.
Абзацами 1,2 пункту 3 Порядку № 524 визначено, що проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДФС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, квартальних планів-графіків - не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.
Проекти коригування планів-графіків у разі здійснення такого коригування формуються територіальними органами ДФС не пізніше 03 числа кожного місяця поточного року, починаючи з другого місяця поточного року, засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.
Як вбачається із п.5  Порядку № 524 план-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС.
Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.
Таким чином, документальна планова виїзна перевірка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка, відповідно до плану-графіка проведення планових документальних перевірок, на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення.
Тобто, чинним законодавством чітко передбачений алгоритм дій податкового органу щодо можливості проведення планової документальної виїзної перевірки.
Затвердження такого графіку перевірок та внесення відповідних коригувань до нього є виключною компетенцією ДФС (ДПС) України.
В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 був включений до плану-графіку проведення планових перевірок, який затверджений ДФС України на грудень 2019 року.
План-графік перевірок на 2019 рік було сформовано та оприлюднено на веб –порталі ДФС (ДПС) України 22.12.2018.
27.02.2019 начальником ГУ ДФС у Волинській області видано Наказ № 793  “Про проведення документальної планової виїзної перевірки СГД ОСОБА_1 ” з 12.03.2019 тривалістю 10 робочих днів.
Лише 28.02.2019 відповідачем направлено лист до ДФС України лист від 28.02.2019 № 1136/803-20-13-05-07 про надання проекту коригування терміну проведення перевірки з грудня 2019 на березень 2019.
Однак, будь-яких рішень, як це вимагає ст.77 ПК України, Порядок № 524 ДФС України з приводу коригування проведення планової перевірки позивача з грудня 2019 року на березень 2019 року не приймалося та зміни не вносились.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки на рівні ДПС України не було прийнято рішення щодо внесення змін до плану-графіка перевірок на 2019 рік, відповідач був позбавлений права на винесення Наказу № 727 від 27.02.2019 про проведення планової виїзної перевірки позивача на березень 2019 року.
Більш того,  Порядком № 524 чітко перебачено процедуру внесення коригувань до плану – графіку перевірок, які в даному випадку ГУ ДПС у Волинській області також дотримано не було (лист-погодження був направлений пізніше видачі наказу на проведення перевірки).
ГУ ДПС України у Волинській області, жодним доказом не було підтверджено необхідність проведення такого коригування та необхідності винесення наказу № 727.
В подальшому, на підставі вказаного наказу відповідачем було проведено планову виїзну перевірку, а позивачем допущено працівників податкової до її проведення.
За результатами даної перевірки було складено акт від 08.04.2019 №7586/03-20-13-02/ НОМЕР_1 (а.с. 34-73, т.1), яким зафіксовано ряд порушень вимог податкового законодавства.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що доказ є допустимим, лише якщо отриманий уповноваженим суб`єктом, з дотриманням належної правової процедури та є закріпленим у відповідному джерелі. Факт порушення податкового законодавства має бути підтверджено виключно допустимими доказами, серед яких, в тому числі обов`язково повинен бути належним чином оформлений акт перевірки.
Відтак, для акту перевірки на підставі якого приймаються відповідні рішення контролюючого органу обов`язковим є дотримання встановленої законом процедури проведення перевірки та оформлення її результатів.
На думку суду, порушення допущенні при призначені проведення планової виїзної перевірки допущені відповідачем, що призвело до видачі протиправного наказу на її проведення не породжують за собою будь-яких правових наслідків, навіть за наявності виявлених за її результатами порушень.
Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.
Довідка перевірки - документ який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Матеріали перевірки – це акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.
3астосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питaнь державної митної справи, податкового, валютного тa іншого законодавства плaтникaми податків - юридичними особами та іх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року N 727 (далі - Порядок N 727). Пунктом 2 розділу I Порядку N 727 визначено, що акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає ії результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. За приписами пунктів 1 та 2 розділу II вказаного Порядку результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. Y разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, a y разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки. Акт документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, a також посадовими особами плaтникa податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою). Y відповідно до пункту 1 розділу III Порядку N 727, до акта (довідки) документальної перевірки додаються інформативні додатки. 
Згідно з п. 2 розділу V Порядку N 727, акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється в контролюючому органі протягом 5 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або застосовують консолідовану сплату та у випадках проведення документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, - протягом 10 робочих днів), з дотриманням визначених у пункті 5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок.
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується наявними в справі доказами, наказ на проведення перевірки позивача та направлення на проведення перевірки були виписані на двох інспекторів Гаврилова А.Б. та ОСОБА_2 .
Підписи в акті перевірки стоять обох інспекторів.
Однак, як вбачається із актів, складених та підписаних працівниками позивача під час проведення планової перевірки, ОСОБА_2 жодного разу не була присутньою при проведені перевірки (а.с.23-37 т.2), що враховуючи вищевказані норми не давало їй права на підписання акту перевірки, що складається за результатами її проведення.
Отже, вказане підтверджує той факт, що зазначений акт перевірки є неналежним доказом.
Таким чином суд приходить до висновку, про те, що перевірки позивача була призначена із порушенням вимог чинного законодавства, та відповідно акт перевірки складений за результатами її проведення є неналежних доказом та не може за собою породжувати будь-яких правових наслідків.
При цьому проведення перевірки у встановленому законом порядку є передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень, а тому в разі недотримання встановлених вимог та, як наслідок, визнання перевірки протиправною, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень.
Відтак, в разі недотримання суб`єктом владних повноважень норм податкового законодавства в частині призначення та проведення перевірки, свідчить про неправомірність її проведення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 825/1747/17.  
Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що в даному випадку оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені не на підставі акту планової виїзної перевірки від 08.04.2019, а за результатами позапланової виїзної  перевірки проведеної відповідно до наказу від 05.06.2019, та складеного за її результатами акту перевірки від 24.06.2019 щодо законності проведення якої позивач не зазначає, враховуючи наступне.
Підставою для винесення наказу про проведення позапланової перевірки, стали подані позивачем заперечення на акт перевірки від 08.04.2019. Тобто проведення такої перевірки є наслідком проведеної планової виїзної перевірки та виявлених за її результатами порушень, з якими позивач не погодився. Суд вважає, що проведена з порушенням закону перевірка, не може за собою породжувати будь-яких правових наслідків. 
Тому, подальше проведення позапланової перевірки за таких підстав, не можна вважати таким, що проведено відповідно до вимог чинного законодавства. Порушення, допущені при призначенні та проведенні планової перевірки, що не призвело за собою настання правових наслідків, не можуть в подальшому породжувати належні та допустимі докази.
Також суд звертає увагу на ту обставину, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень –рішень.
Щодо клопотання відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, то відповідно до ч.2 п.2 ст.317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на таке, не применшуючи значення дотримання строків звернення до адміністративного суду, встановлених КАС України, колегія суддів вважає, що порушення процесуальної норми повинно бути підставою для скасування судового рішення лише за умови, якщо останнє за своєю суттю є необґрунтованим та/або незаконним й підлягало би скасуванню чи зміні навіть за відсутності вказаної підстави.
Оскільки із встановлених судом першої інстанції та колегією суддів обставин справи та зі змісту апеляційної скарги вбачається, що звернення до адміністративного суду позивачем з пропущенням строку не могло призвести до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення, колегія суддів доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Вищевказана правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 19.06.2018 року у справі №464/2638/17.
Поряд з тим, колегія суддів зазначає, що позивачем не було пропущено строк звернення до суду, оскільки рішення податкового органу про розгляд скарги в адміністративному порядку було ним отримано 18.11.2019 року, а позов подано 18.12.2019 року, тобто у встановлені КАС України строки. 
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                        п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року у справі № 140/3751/19 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 18 лютого 2021 року.