ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1739/21 Справа № 216/3199/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 216/3199/16

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.
секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі -  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Примаков Костянтин Олексійович, на ухвалу  Центрально-Міського  районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2020  року, яка постановлена суддею Кузнецовим Р.О. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 16 листопада 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

       Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено:
- визнано дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння, яке складається з цегляного житлового будинку «Б-2», загальною площею 311,1 кв. м, житловою площею 142,0 кв. м, замощення І, огорожі 1-3, та земельної ділянки, площею 0,0975 га (кадастровий номер 1211000000:08:238:0006) що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 20 березня 2015 року; 
- визнано за ОСОБА_1 , право власності на домоволодіння, яке складається з цегляного житлового будинку «Б-2», загальною площею 311,1 кв. м, житловою площею 142,0 кв. м, замощення І, огорожі 1-3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнано за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,0975 га (кадастровий номер 1211000000:08:238:0006), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2020 року заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року – скасовано та призначено зазначену цивільну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
У підготовчому судовому засіданні від представника ОСОБА_4  - адвоката Примакова К.О.,  надійшло клопотання про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог  ОСОБА_4 , з тих підстав, що предметом позову є право власності на нерухоме майно, а саме: домоволодіння та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого на теперішній час є ОСОБА_4 .
Ухвалою Центрально-Міського  районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2020  року залучено ОСОБА_4 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у цивільній справі №216/3199/16-ц за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно – залишено без розгляду.
В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять ухвалу суду скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та безпідставне залучення до участі у справі третьої особи ОСОБА_4 , без з`ясування їх думки. При цьому, зазначають, що вони клопотали щодо залучення до участі у справі органу опіки та піклування, однак таке питання судом не вирішувалося.
Вказують, що суд оголосив у судовому засіданні перерву, а після повернення одразу розпочав оголошувати ухвалу про залучення третьої особи та залишення позову без розгляду.
В апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Примаков К.О., просить ухвалу суду, якою залишено позов без розгляду, скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зокрема, при одночасному залученні ОСОБА_4 до участі у справі у якості третьої особи та залишенні позову без розгляду, суд порушив права ОСОБА_4 , як третьої особи, та позбавив її прав, передбачених ст. 43 ЦПК України.
Відзиви на апеляційні скарги не подано.
Представник третьої соби ОСОБА_4 – адвокат Примаков К.О., будучи завчасно, належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про відкладення розгляду справи, в зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання. 
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Пунктами 10, 11 частини 2 цієї статті визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Згідно статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. 
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Як вбачається з матеріалів справи, провадження за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу  Центрально-Міського  районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2020  року відкрито ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року.
Розгляд справи призначено на 25 січня 2021 року.
Провадження за апеляційною  скаргою  третьої особи ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Примаков Костянтин Олексійович, на ухвалу  Центрально-Міського  районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2020  року відкрито ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року.
Розгляд справи призначено на 25 січня 2021 року.
25 січня 2021 року судовий розгляд відкладено на 23 березня 2021 року, у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача ОСОБА_1 .
Згідно із ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.
Виходячи з вищенаведених норм  Конвенції та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на відкладення судового засідання, призначеного на 25 січня 2021 року, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для повторного відкладення судового розгляду, й заявлене з цього приводу клопотання задоволенню не підлягає.
Заслухавши суддю-доповідача, відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Коржа Д.В., які, кожен окремо підтримали апеляційну відповідачів скаргу та просили її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга третьої особи ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Примаков К.О., пілягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Залучаючи ОСОБА_4 до участі у справі за позовом позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та, одночасно з цим, залишаючи без розгляду позовну заяву  ОСОБА_1  до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,  ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, суд першої інстанції керувався ст. 53, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з предмету спору та змісту позовних вимог, а також з того, що позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання.
Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".
У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Згідно статті 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.
Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу.
Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, вирішуючи питання щодо залучення  ОСОБА_4 до участі у справі за позовом позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, суд першої інстанції не виконав вимог статті 53 ЦПК України та не зазначив в ухвалі суду на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо незаконності та необгрунтованості ухвали суду в цій частині.
При цьому, колегія суддів зауважує, що у ч. 5 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).
Отже, на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд дійсно наділений повноваженнями залишити позов без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки.
Разом з тим, встановивши, що позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, суд першої інстанції вирішив питання щодо залучення до участі у справі третьої особи ОСОБА_4 , та, вислухавши думку учасників справи з цього питання, фактично розпочавши розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_1 , а потім залишив позовну заяву без розгляду, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду.
Приймаючи до уваги вищенаведені норми та матеріали справи, колегія суддів вважає необґрунтованим та передчасним висновок суду першої інстанції про можливість одночасного вирішення питання про залучення  ОСОБА_4 до участі у справі за позовом позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, із залишенням цього позову без розгляду.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, апеляційний суд приходить висновку, що ухвала суду першої інстанції суперечить нормам процесуального закону, а тому, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.  
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.
Апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Примаков Костянтин Олексійович, - задовольнити частково.
Ухвалу Центрально-Міського  районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2020  рокускасувати та направити цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майнодо Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 березня 2021 року.

Головуючий: 

Судді: