Постанова 
Іменем України 
4 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 610/2777/17
провадження № 51-6979 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –                                   ОСОБА_1 ,
суддів:                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі                                   ОСОБА_4 ,
за участю прокурора                        ОСОБА_5 ,
засудженого                                     ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції
захисника                                        ОСОБА_7 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12017220190000976, за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у                   м. Харкові, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, 

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 156 КК України на 6 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року вищевказаний вирок місцевого суду залишено без зміни.
Постановою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 квітня 2019 року вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року щодо ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 2 березня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 156 КК України на 6 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади та займатися діяльністю.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без зміни – тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання, зарахувавши в строк його відбуття строк тримання під вартою з 23 серпня 2017 року.
Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати у провадженні.
За вироком місцевого суду, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він             23 серпня 2017 року о 16 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на задоволення своєї статевої пристрасті, під приводом пригостити фруктами малолітню ОСОБА_9 , завів її до будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та вчинив розпусні дії щодо ОСОБА_9 .
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року апеляційне провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від               2 березня 2020 року щодо ОСОБА_6 закрито.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу апеляційного суду у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 370 КПК України та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що суд не розглянув його клопотань про залучення захисника з центру надання безоплатної вторинної допомоги та про ознайомлення з матеріалами справи. Стверджує, що він відмовлявся від захисника ОСОБА_11 , з яким у нього закінчився строк угоди про надання правової допомоги, але не відмовлявся від апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 , поданої в його інтересах, на вирок місцевого суду. Зазначає про те, що апеляційний суд не врахував, що у нього діагностовано легку розумову відсталість з емоційно-вольовим порушенням, та належним чином не роз`яснив йому наслідки такої відмови.
Позиції учасників судового провадження
Засуджений ОСОБА_6 підтримав доводи, викладені в касаційній скарзі, просив її задовольнити.
Захисник ОСОБА_7 просила суд задовольнити касаційну скаргу засудженого.
Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення касаційної скарги засудженого, просив ухвалу апеляційного суду залишити без зміни.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Колегія суддів касаційного суду визнає безпідставними доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 про те, що суд не розглянув його клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи, 17 березня 2020 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із відповідним  клопотанням. 23 березня 2020 року до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» направлено СД-диск із записами матеріалів кримінального провадження в електронному вигляді для вручення останньому, про що свідчить розписка про отримання зазначеного СД-диску (а.п. 200, Т.2). 
Також колегія суддів не вбачає порушення права на захист засудженого з підстав, викладених у касаційній скарзі.
Так, ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року було задоволено клопотання ОСОБА_6 про надання йому захисника з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки сплинув строк угоди між ним та адвокатом ОСОБА_11 (а.п. 164, Т.2). 
У матеріалах кримінальної справи міститься заява захисника ОСОБА_7 з розпискою про те, що 29 вересня 2020 року вона ознайомилась з матеріалами справи відносно ОСОБА_6 (а.п. 172, Т. 2).
Значення апеляційного провадження полягає в можливості реалізації гарантованого права на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК України, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді. При цьому апеляційна скарга є приводом для здійснення провадження в суді апеляційної інстанції.
Не погоджуючись з вироком місцевого суду щодо ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_11 подали апеляційні скарги. 
До початку апеляційного розгляду прокурор від своєї апеляційної скарги відмовився та подав відповідну заяву (а.п. 174, Т. 2).
29 вересня 2020 року в судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 та просив її не розглядати, що підтверджується поданою в судовому засіданні його власноручною заявою (а.п. 175, Т. 2). Окрім того, у судовому засіданні була присутня захисник ОСОБА_7 . З технічного запису судового засідання вбачається, що всі присутні учасники в судовому засіданні не заперечували проти закриття апеляційного провадження за вищевказаними апеляційними скаргами.
Відповідно до частини 1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого. У частині 2 вказаної статті  зазначено, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
У зв`язку з відмовою прокурора від своєї апеляційної скарги та відмовою обвинуваченого від апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 , а також відсутністю інших апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов правильного висновку про закриття апеляційного провадження.
Відмова від апеляційної скарги є проявом небажання особи реалізувати використане нею право апеляційного оскарження судового рішення у процесі апеляційного розгляду кримінального провадження. Це право закріплене в законі як суб`єктивне право кожного з учасників судового розгляду, що реалізував право апеляційного оскарження.
Закриття провадження за скаргою - це форма закінчення апеляційного провадження без винесення судового рішення, передбаченого зокрема ст. 407 КПК України, у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість апеляційного розгляду провадження. Закриття апеляційного провадження по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо перегляду судового рішення в апеляційному порядку. 
Закриття апеляційного провадження позбавляє суд апеляційної інстанції процесуальної можливості перегляду оскаржуваного судового рішення, від якого відмовилися учасники судового розгляду і відповідно постановлення рішення по суті заявлених апеляційних вимог.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування оскаржуваного судового рішення не встановлено. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 370 КПК України. 
У зв`язку з викладеним, касаційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого             ОСОБА_6 - без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                                 ОСОБА_3