Справа № 465/4543/20                                Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М. 
Провадження № 33/811/1674/20                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       17 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі ОСОБА_1 та його захисника ТоропчинаО.Д. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 23 жовтня 2020 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
Згідно постанови, 23.07.2020 о 17 год. 20 хв. в м.Львові по вул.Кульпарківській, 95, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніня, у водія були звужені зіниці, що не реагували на світло, неприродня блідність шкіри, тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідала обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою особа яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності чи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Наголошує на тому, що оскаржене судове рішення було оприлюднено 09.11.2020 на 17-ий день з дня розгляду справи, а відтоді, за відсутності даних про прийняте судове рішення, учасник справи має право на оскарження такого, з поновленням строку на апеляційне оскарження.
Вважає, що в даному випадку існують підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Звертає увагу, що сам факт його перебування у стані сп`яніння, без встановлення факту, що при цьому що він керував транспортним засобом, не може прийматися як правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.
Протиправність дій при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КупАП України, визначається за двома ознаками, як-то: керування транспортним засобом у стані сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
При цьому похідне значення має суб`єкт правопорушення - водій, що керує транспортним засобом, а не перебуває у нерухомому транспорті.
Матеріали справи не підтверджують і не доводять, що у зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення час він керував транспортним засобом.
Крім цього, суд відхилив клопотання правопорушника про виклик в судове засідання працівника поліції - складача протоколу та не оглянув в судовому засідання відео - носій інформації на якому вочевидь мали-б бути зафіксовано керування чи - то не керування ним транспортним засобом, (оскільки відсутні відомості про рух автівки під його керуванням).
Він пройшов огляд на стан сп`яніння коли не керував транспортним засобом, тобто не був водієм в розумінні ст. 130 КУпАП, а тому і не міг порушити вимог п. 2.5 ПДР України.
Інших доказів, які б підтверджували вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення судом не досліджувалось і поліцією не надано.
Вважає, що є недоведеним факт керування авто, а відтак відсутній у його діях склад правопорушення, що передбачений ч.1 ст.130 КУпАП України.
З урахуванням дати надсилання до Реєстру примірника (оскаржуваного) судового рішення (постанови), дати його реєстрації та оприлюднення, відсутності на сайті ЄДРСР відомостей про набрання судовим рішенням законної сили, задля забезпечення особі права на справедливий суд, доступу до судового рішення, а також гарантованого Конституцією та Законами України права на апеляційне оскарження, просить скасувати оскаржувану постанову.
Заслухавши виступ ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Торопчина О.Д., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №188409 від 23.07.2020 р. з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків; відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції на якому підтверджено факт відмови від огляду на стан сп`яніння; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.07.2020 р., іншими матеріалами справи.
Так, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп`яніння: сильно звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість шкіри, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено. 
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Поряд з цим, апеляційний суд вважає за необхідне, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м.Львова від 23 жовтня 2020 року, з підстав наведених у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та вважати що такий пропущений з поважних причин.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження. 
Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 23 жовтня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                    Гончарук Л.Я.