Справа № 462/5331/17                                        Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О. 
Провадження № 22-ц/811/1835/20                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
               16 лютого 2021 року                                          м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря – Юзефович Ю.І., 
                                       з участю: ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на протиправні дії та бездіяльність начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), 
                                                в с т а н о в и л а:
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати протиправними дії та бездіяльність начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції – Стасишин А.Р. у виконавчому провадженні №61020137 щодо грубого порушення його ( ОСОБА_1 ) прав, як стягувача, передбачених частиною другою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», та зобов`язати начальника названого відділу державної виконавчої служби невідкладно скерувати йому (стягувачу ОСОБА_1 ) грошові кошти, які надійшли від боржника, поштовим переказом на домашню адресу: АДРЕСА_1 . 
Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 27.04.2020 року ним надіслано на e-mail Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву з проханням надіслати поштовим переказом на його домашню адресу грошові кошти, які надійшли від боржника на депозитний рахунок відділу, відповідно до вимог ч.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», однак, повідомлення про скерування йому грошових коштів із названого відділу державної виконавчої служби він не отримував, чим порушено його права, як стягувача. 
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , просить її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким вимоги за його скаргою задовольнити в повному обсязі.
Апелянт вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою й такою, що порушує норми Закону України «Про виконавче провадження» та його (апелянта) право на доступ до правосуддя.
Вважає, що висновки суду по суті вирішення скарги є помилковими, оскільки суд не перевірив факту окремого надіслання йому грошових коштів у сумі 2000 грн. та не витребував у Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції платіжної квитанції на підтвердження їх доводів у запереченні на скаргу.
Звертає увагу, що грошових коштів він не отримав, а у відділенні поштового зв`язку йому підтвердили про відсутність грошового переказу на його ім`я. 
В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім заявника, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.
Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав. 
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Залізничному відділі державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження АСВП №61020137 по виконанню виконавчого листа №462/5331/17, виданого Залізничним районним судом м. Львова 28.11.2019 року, про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди (а.с.21-23).
Грошові кошти за вказаним виконавчим листом були сплачені боржником ОСОБА_2 07.04.2020 року.
09.04.2020 року старшим державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мацьківим А.О. скеровано повідомлення стягувачу ОСОБА_1 з проханням надати реквізити IBAN для перерахунку стягнутих коштів (а.с.19).
28.04.2020 року на адресу Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява ОСОБА_1 від 27.04.2020 року, у якій стягувач просив надіслати стягнуті грошові кошти на домашню адресу поштовим переказом (а.с.18).
28.05.2020 року грошові кошти були перераховані поштовим переказом на адресу стягувача, що підтверджується списком поштових переказів, на якому міститься відбиток поштового відділення про прийняття поштового переказу 28.05.2020 року, фіскальним чеком про оплату поштового переказу від 28.05.2020 року та платіжним дорученням №2961 від 26.05.2020 року на суму 2000 грн. (а.с.12-14).
Таким чином, державним виконавцем вчинено всі необхідні дії для скерування стягувачу присуджених коштів, а тому затримка у видачі цих коштів у відділенні поштового зв`язку не може бути підтвердженням протиправної бездіяльності державного виконавця та/або начальника відділу при виконанні вказаного виконавчого листа, відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .
Доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення скарги, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 26 лютого 2021 року.

Головуючий:                                                                 Бойко С.М. 
Судді:                                                                         Копняк С.М.
                                                                        Ніткевич А.В.